Провадження № 1-кп/554/512/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«08» січня 2025 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0001906 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Славгород, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, водія мобільно-вогневої групи кулеметної роти 17 бригади 2 взводу 1 відділення НГУ військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження № 0001906 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Згідно обвинувального акту, 01 липня 2023 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, автомобіль ВАЗ 21124 д/н НОМЕР_2 , під керуванням солдата ОСОБА_3 , який проходив військову службу на посаді водія автомобільної групи відділення матеріально-технічного забезпечення 4 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, тобто військовослужбовця Національної гвардії України та, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», працівника правоохоронного органу, рухаючись в світлий час доби, без опадів, при денному освітленні, по сухому та рівному асфальтобетонному покриттю на технічно справному транспортному засобі ВАЗ 21124 д/н НОМЕР_2 по вул. Грушевського, у напрямку до вул. Героїв АТО у м. Полтаві, на перехресті з вул. Ціолковського, проявивши злочинну недбалість, порушуючи вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху, не надав переваги у русі пішоходу та здійснив наїзд передньою правою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , яка переходила вулицю по пішохідному переходу з ліва на право відносно руху автомобіля, маючи при цьому технічну можливість попередити наїзд, для чого у нього не було перешкод технічного характеру, в результаті чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до Комунального підприємства «1-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради».

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , згідно з висновку експерта №643 від 27.07.2023 року за результатами судово-медичної експертизи, отримала тілесні ушкодження у вигляді: хребетно спинно-мозкової травми, закритого компресійно-скалкового перелому тіла L1 хребця з клиновидною деформацією ІІ ст. та зміщення, скалкового перелому крижа справа з діастазом, скалкового перелому верхньої гілки лонної кістки справа зі зміщенням, які утворилися від дії тупих предметів за обставин, вказаних в постанові і представленій медичній документації, які кваліфікуються як ушкодження - СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості.

Своїми діями водій ОСОБА_3 , відповідно до висновку експерта №CE-19/117-24/11961-IT від 17.07.2024 року за результатами проведеної судової автотехнічної експертизи, порушив вимоги п. 18.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, чинних на момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

- п.18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Дії ОСОБА_3 під час досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього та звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілою, про що надав суду письмове клопотання.

Потерпіла в судовому засіданні не заперечувала проти задовольняння клопотання обвинуваченого, про що надала письмову заяву, підтвердила, що обвинувачений повністю відшкодував їй завдану матеріальну та моральну шкоду, претензій до останнього вона не має, вони дійсно примирились з обвинуваченим, а тому не заперечує проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, в зв`язку із їхнім примиренням.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

З вимог ч. 1 ст.286 КПК України вбачається, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв?язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв?язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов?язковим.

Відповідно до санкції ч.1 ст. 286 КК України за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження передбачена кримінальна відповідальність у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно з ч. 4 ст.12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якогопередбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, відноситься до необережних нетяжких злочинів.

Суд, відповідно до положень ч.3 ст. 285 КПК України, роз`яснив обвинуваченому суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Також, обвинуваченому роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням винного з потерпілою, не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав та роз`яснив його право на проведення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку.

Обвинувачений висловив свою згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави та звільнення його від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, примирився з потерпілою, потерпіла претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, надала згоду на звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, в зв`язку із їх примиренням, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 може бути звільнений від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Тож, враховуючи клопотання обвинуваченого, його згоду, згоду потерпілої та прокурора на звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, а також інші вищевикладені обставини, суд вважає можливим задовольнити заявлене клопотання.

Крім того, у зв`язку із звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складають із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Частина 1 статті 122 КПК України передбачає, що витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КПК України експертам, спеціалістам, перекладачам оплачуються проїзд, а також добові в разі переїзду до іншого населеного пункту. Експертам, спеціалістам і перекладачам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу, якщо це не є їх службовим обов`язком.

Стаття 124 КПК України встановлює порядок розподілу процесуальних витрат.

У випадку ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч.2 ст. 124 КПК України).

Стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат у випадку закриття кримінального провадження чинний КПК України не регулює.

Разом з тим, відповідно до постанови ВС від 01.02.2024 року у справі №930/497/23 (провадження №51-4798км23) закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

Аналогічна правова позиція міститься і в постанові Касаційного кримінального суду ВС від 29 вересня 2021 року у справі №342/1560/20 (провадження № 51-2331км21).

Таким чином з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на проведення судових експертиз у розмірі 3705,84 грн. у відповідності до наданих довідок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07.07.2023 року, з урахуванням вимог ст. 174 КПК України, підлягає повному скасуванню.

Питання про долі речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 284-288, 369-372 КПК України, ст. ст. 12, 44, 46, ч. 1 ст. 286 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілою - задовольнити повністю.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2023 року за № 0001906 - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи та судової автотехнічної експертизи в розмірі 3705 /три тисячі сімсот п`ять/ гривень 84 копійки.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07.07.2023 року на автомобіль ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 скасувати.

Речові докази:

-автомобіль ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 , який, згідно постанови про визнання речових доказів та приєднання до кримінального провадження від 02.07.2023 року та ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16.01.2024 року, переданий на відповідальне зберігання представнику власника за довіреністю ОСОБА_8 повернути законному володільцю ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: ОСОБА_1