Справа № 935/1063/24
УХВАЛА

Іменем України

13 лютого 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

захисників обвинувачених, адвокатів: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_18 ,

адвоката ОСОБА_27 , представника потерпілої ОСОБА_28 ,

потерпілих ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвокати ОСОБА_17 , в інтересах власника майна ОСОБА_33 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000247 від 29.04.2016 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст.146, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 342, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст.189, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст.28, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст.28, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ст. 386 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 342, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України та ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

встановив:

У провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває вказане кримінальне провадження.

Адвокат ОСОБА_17 , в інтересах ОСОБА_33 , подала клопотання про скасування арешту грошових коштів у розмірі 189 500 грн та 97 459 грн, що вилучені 15.08.2023 в автомобілі «Lexus» LX570, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 28.08.2023.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудове розслідування у даному провадженні завершилось, унаслідок чого підстави для арешту майна, що існували при досудовому розслідуванні, відпали. Грошові коши та автомобіль не є речовими доказами. Грошові кошти належать дружині ОСОБА_34 , та передані її чоловіку ОСОБА_6 для виплати заробітної плати працівникам ТОК «Чарівне озеро». При цьому, не допускається арешт на майно третіх осіб з метою забезпечення його конфіскації, як виду покарання засудженого. Враховуючи порушення розумних строків розгляду кримінального провадження, на даний час відпала підстава у накладенні арешту на грошові кошти та автомобіль.

ОСОБА_35 та адвокат ОСОБА_17 в судовому засіданні підтримали клопотання про скасування арешту, просили задовольнити.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання адвоката ОСОБА_17 .

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотань, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Судом встановлено, що Коростишівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області 18 травня 2019 року складено актовий запис про шлюб № 58, який свідчить про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_36 .

У відповідності до ст. 60 СК України та ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям ОСОБА_37 належить їм на праві спільної сумісної власності.

Адвокатом ОСОБА_17 не надано до суду преконливих доказів, які доводять факт того, що вказані грошові кошти є виключно особистою приватною власністю дружин.

Питання щодо приналежності майна та визначення часток у ньому не може ухвалюватися під час розгляду кримінального провадження, оскільки такі спори вирішуються виключно у порядку цивільного судочинства.

Крім того, кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 189 КК України, у вчиненні якого, зокрема, обвинувачується ОСОБА_6 є особливо тяжким злочином, додаткове покарання за яке передбачено у виді конфіскації майна.

Отже, на думку суду, наразі таке втручання у право власності як арешт майна переслідує легітимну мету, а саме забезпечення в майбутньому можливої конфіскації майна як додаткового виду покарання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адвокатом ОСОБА_17 не доведено, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна відпала потреба або, що такий арешт накладено необґрунтовано, а тому їх клопотання не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-174, 284-286, 314-316, 371, 372 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_17 , в інтересах власника майна ОСОБА_33 , про скасування арешту майна, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3