справа № 619/7441/24
провадження № 1-кс/619/43/25
УХВАЛА

іменем України

16 січня 2025 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника володільця майна - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Дергачі клопотання представника заявника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000202 від 14 червня 2024 року,

в с т а н о в и в:

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах заявника ОСОБА_5 , про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2024 року на грошові коштив сумі 3 400 доларів США, власником яких є заявник ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовується тим, що на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2024 року було проведено обшукквартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було вилучено грошові кошти у сумі 3 400 доларів США.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 18.10.2024 накладено арешт на вказані вище грошові кошти.

В клопотанні адвокат ОСОБА_4 зазначає, що арешт накладений на грошові кошти не є обґрунтованим, так як перелічене майно не є власністю ОСОБА_6 , а належать батьку його дружини ОСОБА_7 ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 16 грудня 2021 року продав дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення: - земельна ділянка кадастровий номер :02:012:0387 була продана за 110 500 гривень, на підставідоговору купівлі-продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, зареєстрованого в реєстрі № 2722; - земельна ділянкакадастровий номер :02:012:0377 було продано за 102 000 гривень, на підставі договорукупівлі-продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, зареєстрованого в реєстрі № 2719.Отримані кошти від продажу двох земельних ділянок сільськогосподарського призначення, ОСОБА_5 через свій похилий вік, віддав своїй доньці ОСОБА_7 на зберігання.

Вказує, що арешт накладено на вищеперелічене майно необґрунтовано, оскільки грошові кошти не є власністю особи, відносно якої було відкрито кримінальне провадження. Просить скасувати арешт, накладений на грошові кошти.

Представник заявника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання підтримав повністю. Пояснив, що арешт на грошові кошти у сумі 3 400 доларів США накладено необґрунтовано, оскільки вказані гроші належать ОСОБА_5 , а вказана особа ніякого відношення до кримінального провадження не має. Просить скасувати арешт, повернувши грошові кошти власнику.

Прокурор Золочівського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, при цьому зазначив, що 16 жовтня 2024 року слідчим СВ було проведено обшукквартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 . За цією адресою ОСОБА_5 в день обшуку не знаходився.

Під час даної слідчої дії були вилучені грошові кошти у сумі 3 400 доларів США, які знаходились в сумці, яка належала ОСОБА_6 . Коли вилучали грошові кошти в іноземній валюті, ніяких заперечень та пояснень походження вказаних грошових коштів ніхто не висловлював, заперечень в протокол обшуку не вносилось. На даний час триває досудове розслідування, проводиться ряд слідчих дій, перевіряється походження вказаних грошових коштів.

Заслухавши учасників судового процесу, проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши його матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

Положеннями ст. 131 КПК України встановлено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що при розгляді клопотання про скасування арешту слідчий суддя з урахуванням наданих доказів має з`ясувати питання обґрунтованості арешту, накладеного з тих чи інших підстав, визначених у ч. 2 ст. 170 КПК України, а також доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов: вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Згідно із ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч. 2 ст. 22 КПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні ВП № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000202 від 14 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Постановою слідчого ВП № 2 Богодухівського РВП Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_8 від 16 жовтня 2024 року вилучені грошові кошти в сумі 3 400 доларів США (14 купюр номіналом по 100 доларів кожна) визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2024 року,на тимчасово вилучене майно 16 жовтня 2024 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000202 від 14 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України накладено арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження, а саме на: -грошові коштив сумі 3400 доларів США (14 купюр номіналом по 100 доларів кожна, з номерами: 1) РК 08029413 Н; 2) PF 27487917 P; 3) PK 62410684 I; 4) PK 62410663 I; 5) PK 62410862 I; 6) PK 62410861 I; 7) PA 69069690 B; 8) PK 62410860 I; 9) PK 62410859 I; 10) PK 62410858 I; 11) PK 62410857 I; 12) QA 41599769A; 13) QA 41599775A; 14) QA 41599777A; 15) QA 41599778A; 16) PK 08029414 H; 17) PK 08029415 H; 18) PK 08029416 H; 19) PK 08029417 H; 20) PK 08029421 H; 21) PK 08029419 H; 22) PK 08029420 H; 23) PF 15976817H; 24) PK 08029402 H; 25) PK 08029424 H; 26) PK 08029425 H; 27) PK 08029427 H; 28) PK 08029428 H; 29) PK 08029449 H; 30) QJ 04526271 A; 31) QJ 04526279 A; 32) QJ 04526278 A; 33) QJ 04526273 A; 34) QJ 04526272 A), опечатало в полімерний пакет з надписом «Національна поліція України» № HYQ 0090856, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді.

В даній ухвалі зазначено, що зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 та до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

Правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження визначені Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року № 1104 (далі - Порядок), та Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженою наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної Податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного Суду України, Державної Судової Адміністрації України 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 4 Порядку речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 12 Інструкції під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям).

Як вбачається з аналізу вищезазначених правових норм, відповідальними за зберігання речових доказів є сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ, у даному випадку - сторона обвинувачення, та посадова особа органу, який здійснює зберігання речового доказу, а на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту, або зміни місця зберігання арештованого майна.

Накладений арешт забезпечує досягнення мети і завдань кримінального провадження і на даному етапі досудового розслідування відповідає "справедливому балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника майна, а його скасування може призвести до втрати речового доказу, що у свою чергу завдасть шкоди подальшому проведенню повного та неупередженого досудового розслідування та судовому розгляду справи по суті.

Доводи заявника були ретельно дослідженні слідчим суддею, втім не беруться до уваги, як такі, що дають можливість скасувати арешт майна, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, слідчий суддя при розгляді відповідного клопотання має встановити лише те, що у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з пояснень адвоката ОСОБА_4 , арешт накладений на грошові кошти, які не є власністю ОСОБА_6 , а належать ОСОБА_5 , який не має жодного відношення до кримінального правопорушення.

Згідно частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого ВП № 2 Богодухівського РВП Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_8 від 16 жовтня 2024 року вилучені грошові кошти в сумі 3 400 доларів США (14 купюр номіналом по 100 доларів кожна) визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Отже, оскільки у слідчого судді існувало сукупність підстав чи розумних підозр, що вилучене майно відповідало критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому і було накладено арешт на майно задля збереження речових доказів, а не як на майно підозрюваного чи як виду покарання.

У свою чергу, твердження адвоката щодо необґрунтованості накладення арешту або щодо того, що відпала потреба у арешті майна - не доведено, враховуючи положення ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Саме на представника, у силу положень ст. 22 КПК України, покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються у клопотанні про скасування арешту майна. Свій обов`язок представник не виконав, обставини не довів.

На підставі викладеного, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи адвоката не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду клопотання у порядку ст. 174 КПК України, а тому клопотання задоволенню не підлягає. До клопотання про скасування арешту майна не долучено жодного доказу на підтвердження обставин передчасності накладення арешту на майно чи того, що відпала потреба у подальшому застосуванні цього заходу.

Суд приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно, а тому клопотання про скасування арешту майна, навіть з урахуванням усіх викладених в ньому доводів, задоволенню не підлягає, оскільки досудове розслідування триває, та потребує подальшого з`ясування.

Беручи до уваги, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна відмовлено, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити особі, яка подала клопотання, що це не позбавляє особу знов звернутися з відповідним клопотанням після виникнення нових обставин, які не досліджувались судом при ухваленні попереднього рішення.

Керуючись статтями 131 - 132, 174, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника володільця майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000202 від 14 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2024 року - відмовити.

Роз`яснити особі, яка подала клопотання, що відмова в її задоволенні, не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1