Єдиний унікальний номер № 285/5490/24
Провадження № 1-кп/0285/263/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Звягель к/п № 285/5490/24 0000693) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Скрунда (Латвія), громадянин України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 призваним за мобілізацією, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, близько 09 год. 00 хв. 15.04.2023 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 08.11.2023, коли прибув до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР у м. Хмельницькому за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 54, чим закінчив вчинення кримінального правопорушення.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 рядовий ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у скоєному.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні при обранні міри покарання ОСОБА_4 , просила врахувати пом`якшуючі обставини.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому, роз`яснено. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії, які виразились у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує відсутність судимостей, до кримінальної відповідальності притягується вперше, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, за місцем проходження служби характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, збитків кримінальним правопорушенням не завдано, усвідомив протиправність свого діяння, зробив для себе належні висновки.

Враховуючи вищевикладене, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити покарання на рівні нижньої межі, передбаченої санкцією ч. 5 ст. 407 КК України та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити строком на 60 днів - до 25.04.2025 року включно, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 66, 67, 407 КК України, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 25.04.2025 року включно, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати із дня його фактичного затримання з 09.10.2024 року.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : ОСОБА_1