Справа № 216/2660/25
провадження 1-кс/216/1035/25
УХВАЛА

іменем України

24 квітня 2025 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Цимбалістенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кулініча О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність службових осіб Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 17.04.2025р., -

ВСТАНОВИВ:

До Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищезазначена скарга у якій заявник просить зобов`язати службову особу Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зареєструвати заяву ОСОБА_1 від 17.04.2025 року та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення у відповідності до вимог ст.214 КПК України.

В обґрунтування заявленої скарги послався на те, що 17.04.2025р. він звернувся із заявою про кримінальне правопорушення до «Начальника Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області» в якій просив:

1. Внести відомості про кримінальне правопорушення передбаченого частиною 3 ст. 190 Кримінального кодексу України за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

2. Притягти до кримінальної відповідальності громадянку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 190 Кримінального кодексу України.

3. Про результати розгляду заяви повідомити письмово, рекомендованою кореспонденцією.

Станом на 18.04.2025 року від посадової особи «Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області», ніяких повідомлень не було, тобто відомості про кримінальне правопорушення, яке зазначене у заяві, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У судове засідання, яке було призначено на 24 квітня 2025 року. заявник скарги ОСОБА_1 не з`явився, про місце та час розгляду скарги повідомлений належним чином, шляхом направлення смс повідомлень на номер телефону зазначений заявником в матеріалах скарги, на електронну пошту Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області подав заяву у які вимоги скарги підтримав та просив розглядати скаргу за його відсутності.

Представник Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не прибув, про місце та час розгляду скарги повідомлений належним чином. Надав заперечення у яких просив відмовити у задоволенні скарги посилаючись на те, що заява ОСОБА_1 від 17.04.2025р. не містить відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність дізнавача, слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, а також виходячи зі імперативно встановлених скорочених термінів розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України та засад їх розумності, передбачених ст. 28 КПК України, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності заявника та представника відділення поліції № 5 Криворізького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області на підставі наданих сторонами матеріалів.

Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, дослідивши скаргу з доданими до неї документами, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Отже, предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність дізнавача, слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. До ЄРДР також вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 5 розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що функціональні можливості Реєстру з дотриманням вимог законодавства та цього Положення забезпечують реєстрацію відомостей про вчинення кримінального правопорушення у порядку, визначеному статтями 214 та 615 Кримінального процесуального кодексу України та цим Положенням, з метою закріплення правових підстав початку досудового розслідування;

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких дізнавач, слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, з огляду на викладене можна дійти висновку, що предметом судового контролю слідчого судді може бути бездіяльність дізнавача, слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 від 17.04.2025р, останній просить внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, посилаючись на те, що 04 квітня 2025 року приблизно близько 17:30 у дворі будинку по АДРЕСА_1 , біля 3-го під`їзду, було скоєно ДТП (сусідкою), яку звати Лариса ( ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , як вона сказала) на своїй машині Део матіз (Daewoo Matiz) державний номер НОМЕР_1 , яка здавала на зад своєю машиною і вдарила в стоячу припарковану машину Ягуар (JAGUAR) державний номер НОМЕР_2 , (відразу хотіла втекти з місця ДТП, але багато людей та сусідів бачили, як це відбулося), внаслідок чого запевнила заявника, що завдану шкоду відшкодує в повному обсязі з п`ятниці, затягувала час як могла, а тепер категорично відмовляється відшкодовувати (ремонтувати автомобіль заявника).

Частиною 3 ст. 190 КК України передбачена відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене в умовах воєнного чи надзвичайного стану, що завдало значної шкоди потерпілому.

Предметом шахрайства є майно та право на майно.

Об`єктивна сторона виражається у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману або зловживання довірою.

Особливості шахрайства полягають у тому, що потерпілий, будучи введеним в оману, зовні добровільно передає винному майно або право на майно, вважаючи, що це є правомірним, необхідним або вигідним для нього, що він зобов`язаний це зробити. Тому обман або зловживання довірою за часом передує передачі майна або права на майно і викликає у потерпілого усвідомлення правомірності такої передачі. Наприклад, винний отримує грошові кошти від потерпілого за товар, який не має наміру передавати. Таким чином, обман чи зловживання довірою виступають як спосіб зовні законного, за згодою потерпілого отримання майна або придбання права на майно.

В своїй заяві ОСОБА_1 повідомляє про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась з вини ОСОБА_2 та в наслідок якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. ОСОБА_2 обіцяла відшкодувати завдану шкоду шляхом здійснення за власний рахунок відновлювального ремонту транспортного засобу, що належить ОСОБА_1 . ОСОБА_2 запропонувала СТО, яке погодилось зробити відповідний ремонт та обіцяла оплатити. Однак, в подальшому, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не дійшли згоди, щодо обсягу пошкоджень та вартості ремонтних робіт. Після чого ОСОБА_2 відмовилась відшкодовувати, завдані в наслідок ДТП матеріальні збитки у добровільному порядку.

Разом з тим, у своїй заяві ОСОБА_1 не зазначає, яке майно, або права на майно вибули з його власності, або були передані ОСОБА_2 в наслідок обману чи зловживання довірою.

Таким чином, наведені ОСОБА_1 у заяві обставини не вказують на ознаки складу кримінального правопорушення.

В основу заяви про вчинення кримінального правопорушення не можуть бути покладені домисли та припущення про можливе вчинення кримінального правопорушення.

Фактично в заяві про вчинення кримінального правопорушення зазначається про імовірне виникнення деліктного зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 17.04.2025р не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 303, 304, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність службових осіб Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 17.04.2025р. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпроського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскільки ухвалу постановлено у відсутність заявника, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО