ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025 Справа №607/267/21 Провадження №1-кп/607/895/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника потерпілої ОСОБА_6 , у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №0000461, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Заводське, Чортківського району Тернопільської області, українки, громадянки України, одруженої, непрацюючої, освіта вища, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше несудженої,

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 22 листопада 2020 року близько 15 год 20 хв керувала технічно справним автомобілем марки «Peugeot» моделі 308, д.н.з. НОМЕР_1 , з швидкістю 90 - 100 км/год, без вантажу, з двома малолітніми пасажирами (дітьми) автомобільною дорогою «Доманове-Ковель- Чернівці-Тереблече» від м.Теребовля до м.Тернополя. Порушуючи вимоги пунктів 1.5 ч. 1 та 2.3 «б», «д» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі - ПДР України), водій ОСОБА_4 , під час руху не була достатньо уважна, не стежила належно за дорожньою обстановкою, не обрала такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб, своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Через проявлену під час керування автомобілем неуважність та унаслідок грубого порушення вимог п. 1.10 (в частині значення термінів «дорожні умови», «дорожня обстановка», «маневрування (маневр)», а також п. 10.1. ПДР України, на а/д «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече», водій ОСОБА_4 , змінила напрямок руху в право та допустила виїзд за межі проїзної частини дороги, а саме на праве узбіччя у напрямку її руху після чого відбувся занос транспортного засобу з наступним перекиданням автомобіля за межами проїзної частини дороги. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди малолітня дитина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька м. Тернопіль, отримала наступні тілесні ушкодження - відкриту черепно-мозкову травму із численними переломами кісток склепіння і основи черепа та лицевого черепа із забиттям лобових долей обох півкуль головного мозку, внутрішньо-мозковим крововиливом у ІІІ-й і ІV-й шлуночки головного мозку та набряком-набубнявінням його речовини, крововиливами у пазуху правого соскоподібного відростка скроневої та комірки решітчастої кісток. Із зовнішніх ушкоджень в ділянці голови описані "гематоми обличчя і чола" (без уточнення анатомічної локалізації), садна лобної ділянки, підапоневротична гематома м`яких тканин правої тім`яно- потиличної ділянки волосистої частини голови, скальпована рана верхньої та нижньої губ, крововиливи повік та білкових оболонок обох очей; травму грудної клітки у вигляді переломів 1-го правого та 1-го і 6-го лівих ребер, що супроводжувалась забиттям обох легень та розвитком Двобічного пневмотораксу (накопичення повітря у плевральних порожнинах - Х.Ф.); - травму живота і поперекової ділянки у вигляді внутрішньо- паренхіматозного крововиливу селезінки та забиття обох нирок; травму нижніх кінцівок у вигляді відкритих переломів діафізів (тіл) середньої третини правої та верхньої третини лівої стегнових кісток із зовнішніми ушкодженнями - "рваними" ранами обох стегон та ділянки лівого колінного суглоба. Вказана травма тіла у малолітньої ОСОБА_8 супроводжувалась накопиченням крові у черевній порожнині і малому тазу та розвитком травматичного і гіповолемічного шоку III ступеня (за клінічною класифікацією), церебральною комою III ступеня (за клінічною класифікацією). Вищевказані травматичні зміни належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення (п.п. 2.1 2.1.1 (а), 2.1.2, 2.1.3 (б, в, л, м, о) "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" - МОЗ України, Київ, 1995). Таким чином, порушення водієм ОСОБА_4 , вимог п.п. 2.3. (б, д); 10.1. ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням малолітній потерпілій ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.

У суді обвинувачена ОСОБА_4 на запитання, в порядку передбаченому ч.1 ст.348 КПК України, надала відповіді: суть обвинувачення зрозуміла, вину визнає, бажає надавати показання. Цивільний позов прокурора в інтересах Тернопільської обласної ради, КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину визнає повністю.

Враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували, в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорювалися, лише допитати обвинувачену ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 надала показання: все було так, як вказано в обвинувальному акті; вона нічого не заперечує; вину визнає повністю; шкоду потерпілій відшкодувала; у вчиненому щиро розкаюється.

Суд вважає, що визнання ОСОБА_4 вини і її показання є належними і допустимими доказами її винуватості. Дії ОСОБА_4 кваліфіковано правильно. Отже, ОСОБА_4 необхідно визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило малолітній потерпілій ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, її вік, позитивну характеристику з місця проживання і те, що вона раніше не суджена, а також, обставини, які пом`якшують покарання це визнання вини, щире каяття, активне сприяння встановленню істини, утримання двох неповнолітніх дітей, відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_7 , продовження здійснення заходів щодо лікування неповнолітньої ОСОБА_7 .Обставин, які обтяжують покарання в обвинувальному акті не зазначено.

В контексті ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

З урахуванням особи винної, правових позицій прокурора і законного представника потерпілої, які просять суворо не карати обвинувачену, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного суспільно небезпечного діяння, з метою виправлення ОСОБА_4 і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд вважає за доцільне призначити їй покарання, із застосуванням ст.69 КК України, перейшовши до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.286 КК України, у виді штрафу, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Прокурором подано цивільний позов в інтересах Тернопільської обласної ради, КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в сумі 76519 грн. 72 коп. Оскільки, ОСОБА_4 добровільно відшкодувала витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_4 в сумі 76519 грн. 71 коп., що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта» № від 18 лютого 2025 року та № від 18 лютого 2025 року, цивільний позов прокурора треба залишити без розгляду.

В порядку передбаченому ч.4 ст.174 КПК України арешт накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 листопада 2020 року на автомобіль марки «Peugeot» моделі 308, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , необхідно скасувати.

Сторона захисту не заявила заперечень щодо розміру витрат на залучення експертів і підстав для їх стягнення. Отже, з обвинуваченої ОСОБА_4 необхідно стягнути в користь держави Україна витрати на залучення експертів, які зазначено в обвинувальному акті та підтверджено довідками про вартість експертиз.

Згідно з ст.100 КПК України речовий доказ - автомобіль марки «Peugeot» моделі 308, д.н.з. НОМЕР_1 необхідно повернути власнику ОСОБА_6 ; 2 електронні носії (диски) з КТ обстеженнями на ім`я ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , з додатками висновками до них на трьох аркушах повернути законному представнику - ОСОБА_6 ; медичну картку стаціонарного хворого №6942 на ім`я ОСОБА_7 , медичну картку стаціонарного хворого №6943 на ім`я ОСОБА_9 повернути КНП «ТОДКЛ» ТОР.

Керуючись статями 8, 129 Конституції України, Розділом IV КПК України, 75, 76, ч.1 ст.286 КК України, суддя, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити їй основне покарання, із застосуванням ст.69 КК України, перейшовши до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті ч.2 ст.286 КК України, у виді штрафу в розмірі 10100 (десять тисяч сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 171 700 (сто сімдесят одна тисяча сімсот) гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_10 в інтересах Тернопільської обласної ради, КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради про стягнення з ОСОБА_4 76519 грн. 72 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину, залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави Україна 4903 (чотири тисячі дев`ятсот три) гривні 50 (п`ятдесят) копійок витрат на залучення експертів.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 листопада 2020 року на автомобіль марки «Peugeot» моделі 308, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 .

Речові докази:

- автомобіль марки «Peugeot» моделі 308, д.н.з. НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_6 ;

- 2 електронні носії (диска) із КТ обстеженнями на ім`я ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , з додатками висновками до них на трьох аркушах повернути законному представнику потерпілої ОСОБА_6 ;

- медичну картку стаціонарного хворого №6942 на ім`я ОСОБА_7 та медичну картку стаціонарного хворого №6943 на ім`я ОСОБА_9 повернути КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» ТОР.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий суддяОСОБА_1