Провадження № 1-кс/946/3140/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, пенсіонера, має на утриманні двох малолітніх дітей, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності:

23.06.1967 Ізмаїльським міським судом за ч. 1 ст. 85, ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 206, ст. 42 КК України - 4 роки позбавлення волі;

04.03.1970 Ізмаїльським міським судом за ч. 2 ст. 215-3 КК України - 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 43 КК УСРС приєднати 1 рік 9 місяців 9 днів невідбуті за вироком від 23.06.1967. Всього до відбуття 3 роки позбавлення волі;

05.03.1986 Ізмаїльським міським судом за ч. 4 ст. 81 КК України -10 років позбавлення волі. У силу ст. 26 КК УСРС визнати ООР;

26.08.2005 Ізмаїльським міським судом за ч. 3 ст. 309- 5 років позбавлення волі. Залік з 11.06 по 21.05.2005;

12.09.2014 Ізмаїльським міським судом за ч. 2 ст. 309, ст. 69 КК України - 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України - 3 роки іспитового строку,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке 10.10.2024 внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001360 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

У клопотанні зазначено, що 09.10.2024 близько 06:30 години, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, направленим на викрадення людини, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та бажаючи настання його суспільно небезпечних наслідків, прибув до будинку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому ОСОБА_5 проник на територію зазначеного домоволодіння та діючи умисно, використовуючи психологічний тиск та фізичну силу, а також погрожуючи фізичною розправою власниці будинку ОСОБА_8 , діючи проти волі останньої, зв`язав їй руки та примусив її йти за ним в напрямку вулиці Кримська в с. Броска.

Під час їх пересування ОСОБА_5 дістав клейку стрічку (скотч), та погрожуючи ОСОБА_8 фізичною розправою обмотав їй обличчя вказаною клейкою стрічною.

Після цього, підійшовши до автомобіля марки «Москвич», яким він користувався, з метою транспортування потерпілої до визначеного ним місця утримання, придушуючи погрозами волю потерпілої наказав ОСОБА_8 лягти до багажного відділення вищезазначеного автомобіля, а сам, сівши за кермо вказаного автомобіля, порушуючи гарантовані положеннями ст.ст. 29, 33 Конституції України і ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» права і свободи ОСОБА_8 на недоторканість особи та свободу пересування, проти її волі вивіз її на вказаному автомобілі за межі населеного пункту с. Броска Ізмаїльського району Одеської області.

В подальшому ОСОБА_5 , приїхавши на узбережжя озера Катлабух, відкрив багажне відділення та дістав звідти ОСОБА_8 для спілкування з приводу їх спільного проживання. Після розмови, ОСОБА_5 посадив ОСОБА_8 до автомобіля на переднє пасажирське сидіння, заблокувавши відкриття дверей зсередини автомобіля, перевіз ОСОБА_8 до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 проти волі ОСОБА_8 утримував її в приміщені будинку.

Перебуваючи у вищевказаному будинку ОСОБА_5 , з метою залякування останньої, неодноразово наносив їй удари по обличчю після чого під погрозами фізичної розправи примусив ОСОБА_8 залишатись у вказаному будинку, а сам поїхав.

Побоюючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_8 перебувала у вказаному будинку до 16:15 години 10.10.2024, до моменту її звільнення працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України:незаконне викрадення людини та незаконне позбавлення волі, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань.

10.10.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

11.10.2024 ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце свого проживання цілодобово та було покладено обв`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2) цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

21.11.2024 ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відносно ОСОБА_5 змінено запобіжний захід на тримання під вартою строком до 26.12.2024.

Двохмісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні спливає 26.12.2024. Разом з тим, закінчити розслідування до вказаного строку неможливо, оскільки необхідно отримати висновки судово-медичної експертизи, висновки амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Долучити вчасно висновки вказаних призначених експертиз не надалося за можливим, оскільки проведення вказаних експертиз займає великий проміжок часу, призначені експертизи являються багатооб`єктними, а також у зв`язку з необхідністю отримання доказів, які мають суттєве значення для судового розгляду обвинувального акту. Вказані експертизи призначені слідчим вчасно без зволікань.

Для проведення вищезазначених процесуальних дій та закінчення досудового розслідування необхідний строк не менше одного місяця.

У зв`язку з вищевикладеним, 18.12.2024 керівником Ізмаїльської окружної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 26.01.2025.

У судовому засіданні слідчий підтримав своє заявлене клопотання, просив його задовольнити, зазначивши, що було раніше обрано домашній арешт, однак підозрюваний його порушив та його оголошено в розшук. Потім запобіжний захід було змінено на тримання під вартою. Підозрюваний відмовив у наданні показів слідству. Проведено багато слідчих дій. У справі призначено психологічну експертизу, однак вона ще не проведена, висновку немає.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого. Зазначив, що наявні всі підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , у зв`язку із обґрунтованістю підозри та підтвердженням наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України. Підстав для зміни запобіжного заходу не має. Обставини та ризики не змінилися. Підозрюваний порушував раніше обраний йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що слідчий забрав пенсійну картку, тому він був позбавлений можливості забезпечувати себе та жити. Арештували в автомобілі 20 кг макарон, позбавили можливості харчуватись. Хотів піклуватися про дітей. Йому потрібно бути з дітьми. Не переховується. Його провокували. Просить домашній арешт. Зазначив, що йому необхідно забезпечувати та піклуватися про дітей. На даний момент має гроші, може себе забезпечувати та допомагати дітям. Також потребує операції. Побив дружину, так як вона сказала, що одна дитина не його, звинуватила його дарма. Переховуватися не буде.

Захисник в судовому засіданні просив застосувати домашній арешт та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що ризики не доведені, не підтверджені, переховуватися від слідства не буде, впливати на свідків та потерпілу також не буде, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Він був вимушений порушувати умови домашнього арешту, так як його залишили без засобів існування, арештувавши пенсійну карту.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке 10.10.2024 внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001360 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

10.10.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

11.10.2024 ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце свого проживання цілодобово та було покладено обв`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2) цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

03.11.2024 до СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про зміну підозрюваним ОСОБА_5 місця свого проживання. Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду, змінив місце проживання, 04.11.2024 слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

21.11.2024 ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.12.2024.

Двохмісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні спливає 26.12.2024. Разом з тим, закінчити розслідування до вказаного строку неможливо, оскільки необхідно отримати висновки судово-медичної експертизи, висновки амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Долучити вчасно висновки вказаних призначених експертиз не надалося за можливим, оскільки проведення вказаних експертиз займає великий проміжок часу, призначені експертизи являються багатооб`єктними, а також у зв`язку з необхідністю отримання доказів, які мають суттєве значення для судового розгляду обвинувального акту. Вказані експертизи призначені слідчим вчасно без зволікань.

Для проведення вищезазначених процесуальних дій та закінчення досудового розслідування необхідний строк не менше одного місяця.

У зв`язку з вищевикладеним, 18.12.2024 керівником Ізмаїльської окружної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 26.01.2025.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя приходить до висновку, що за даних обставин, на даній стадії кримінального провадження достатньо доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, метою та підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1. переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто усвідомлюючи, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, може спробувати переховуватися від органів досудового слідства та суду; 2. незаконно впливати на свідків та потерпілу, у вказаному кримінальному провадженні, оскільки суд відповідно до ст. 23 КПК України отримує показання безпосередньо, а тому підозрюваний шляхом погроз або вмовлянь може впливати на свідків та потерпілу, з метою зміни ними своїх показів та таким чином уникнення відповідальності за вчинене правопорушення; 3. вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, останній неодноразово вже був судимий.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Ризики, на наявності яких наголошують слідчий та прокурор на даний момент не зникли, продовжують існувати та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, у тому числі, приймаються до уваги, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років; вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджають застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

З вказаного вище вбачається, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, так як це може не запобігти ризикам вчинення нових злочинів, переховування від органів досудового розслідування та впливу на свідків.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Вирішуючи питання про продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з огляду на підтвердження викладених вище ризиків, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, слідчій суддя приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а тому вважає за можливе та необхідне продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладені обставини, менш суворі запобіжні заходи, також і з огляду на порушення раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у тому числі застава, домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не зможуть забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, який в подальшому продовжено на території України строком на 30 діб Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, надалі продовжено строком на 30 діб Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженого Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 затвердженого Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 18.08.2023 № 451/2023 затвердженого Законом України № 3276-ІХ від 18.08.2023, та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 затвердженого Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023 та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 5 лютого 2024 року №49/2024, затверджено Законом № 3564-IX від 06.02.2024.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період строку досудового розслідування, а саме до 26 січня 2025 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 24.12.2024р. о 16:40 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1