Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/104/25
УХВАЛА

Іменем України

12 лютого 2025 року селище Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Ярмолинці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2025 року за № 0000069, яке надійшло до суду з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буйволівці, Ярмолинецького району Хмельницької області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, працюючого трактористом у ТОВ «Хмельницькмлин», військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 відповідно до першої сесії сьомого скликання Буйволівецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області від 23.11.2015 року обраний депутатом Буйволівецької сільської ради.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.3 ст.8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на депутатів місцевих рад поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Депутати місцевих рад зобов`язані щороку до 1 квітня подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», а також дотримуватися інших вимог фінансового контролю, передбачених зазначеним Законом.

Відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) ОСОБА_4 , будучи обраним депутатом Буйволівецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області був суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, та відповідно до ч.2 ст.45 цього ж Закону є суб`єктом декларування.

Згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Отже, ОСОБА_4 як суб`єкт декларування мав в обов`язковому, визначеному законом порядку подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування.

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, (який був чинний до 01.12.2021), декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абз.1 ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» п.2 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції».

Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у п.п. «а», «в» п.2 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції». Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до ЗУ «Про запобігання корупції».

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб`єкти декларування подають до Реєстру документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів, і подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі.

Проте, згідно із відомостями Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), декларації особи, уповноваженої на виконанню функцій місцевого самоврядування за період 2020 року ОСОБА_4 не подав, хоча зобов`язаний був подати, також не подав декларацію особи, яка припиняє та припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій місцевого самоврядування, шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) в Реєстрі.

Таким чином, ОСОБА_4 , припинивши свої повноваження в якості депутата Буйволівецької сільскої ради 09.12.2020 з займаної посади, будучи обізнаним про необхідність подання декларацій особи, яка припиняє та припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, діючи умисно, всупереч вимогам абз.1,2 ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», не подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціям у строк з 09.12.2020 по 29.12.2020, а також в період з 01.01.2021 до 01.04.2021 не подав декларацію після припинення діяльності особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції», тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав та звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.366-3 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував та підтвердив, що строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності сплинув.

Суд, заслухавши думку обвинуваченого, прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно із зміненим обвинувальним актом, ОСОБА_4 інкримінується те, що він не подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціям у строк з 09.12.2020 по 29.12.2020, а також в період з 01.01.2021 до 01.04.2021 не подав декларацію після припинення діяльності особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.

29.06.2021 року до ст.366-3 КК України були внесені зміни, які посилили відповідальність за неподання декларації, у зв`язку з чим вони переведені з розряду кримінального проступку в стан кримінального правопорушення.

Отже, інкриміноване ОСОБА_4 діяння на момент його вчинення, у відповідності до ч.2 ст.12 КК України, було кримінальним проступком.

Згідно з п.1 ч.1 ст.49 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення інкримінованого проступку), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

На момент розгляду кримінального провадження в суді, редакція ч.1 ст.49 КК України не змінилась.

Відповідно до ч.2 ст.5 КК України, закон, який посилює кримінальну відповідальність та погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Отже, за редакцією ст.366-3 КК України, яка діяла на момент необхідності подачі ОСОБА_4 декларації як суб`єктом декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, тобто станом на 30.12.2020 та за редакцією, яка діяла на момент необхідності подачі декларації про майно та доходи за 2020 рік, тобто станом на 01.04.2021 року, неподання декларації уповноваженою на виконання функцій держави особою визнавалось кримінальним проступком, за яке передбачалось покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Враховуючи те, що з 01.04.2021 року минуло вже більше двох років, обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.2, ч.3 ст. 49 КК України, зокрема даних про вчинення ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення чи вчинення умисних дій, направлених на ухилення від досудового розслідування або суду, судом не встановлено.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що з дня вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення строки притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені п.1 ч.1 ст.49 КК України, сплинули, у зв`язку з чим ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.284 КПК України, суд, -

постановив:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ст.366-3 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України.

Кримінальне провадження №0000069, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1