Номер провадження: 11-сс/813/466/25
Справа № 947/4748/25 1-кс/947/2008/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.02.2025 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ, Сєвєродонецького району, Луганської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , інспектора взводу №1 роти №3 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Одеській області, який на момент вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, у звані «капітан поліції», раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження № 0000912 від 10.06.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.365 КК України,

установив

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_9 , та обрано підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту 29.03.2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги та покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Апеляційна скарга мотивована доводами про неповноту судового розгляду, оскільки слідчим суддею не враховано відсутність, заявлених прокурором ризиків; підозра висунута ОСОБА_8 необґрунтована та не підтверджена належними доказами.

Також слідчим суддею не враховано, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, є учасником антитерористичної операції, має почесні нагороди та грамоти.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав не в повній мірі та не врахував їх при постановленні ухвали.

Так, при розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000912 від 10.06.2024за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

30.01.2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України за кваліфікуючими ознаками: перевищення службових повноважень, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що супроводжувались погрозою застосування насильства, а також такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Як зазначив слідчий суддя, що відомостей, які повідомлені прокурором під час розгляду клопотання та змісту самого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 достатньо для висновку про те, що раціональні підстави для підозри у скоєнні зазначеного діяння об`єктивно існують і підтверджують підозру ОСОБА_8 ,у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Не виявлено чогось необґрунтованого чи довільного і апеляційним судом.

З огляду на вказані вище обставини апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри та про можливу причетність ОСОБА_8 до інкримінованих йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, дослідженими слідчим суддею, а саме: протоколами допитів ОСОБА_10 в якості потерпілого, під час яких останній повідомив про факт та обставини заподіяння йому моральних страждань та тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ; протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками; протоколом проведення слідчого експерименту з відтворення обставин подій, що мали місце 28.05.2024, в результаті яких потерпілому ОСОБА_10 спричинено моральні страждання та тілесні ушкодження; висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_10 , яким встановлено легкі тілесні ушкодження у останнього, що могли бути спричинені при механізмі, вказаному ним під час допиту та слідчого експерименту; протоколом огляду аудіо-відеозаписів, на яких зафіксовані обставини подій, які мали місце 28.05.2024 у приміщеннях, на вході та по периметру адміністративної будівлі ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, яка знаходиться за адресою: Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Берегова, 9; протоколами допитів свідків щодо відомих їм обставин вчинення кримінального правопорушення; копіями матеріалів кримінального провадження № 0000275 від 28.05.2024, вилученими під час тимчасового доступу до речей і документів у ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

З огляду на вказане апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_8 .

Крім того, апеляційний суд вважає непослідовними твердження сторони захисту, яка наголошує на необґрунтованості підозри ОСОБА_8 , при цьому просить суд обрати йому більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у клопотанні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Звертаючись з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , слідчий мотивував його тим, що підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років та розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній, остання може зникнути та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Також слідчий вважав, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженю іншим чином або вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя врахував обставини можливого вчинення кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним у його вчиненні та дійшов до переконання про наявність ризиків у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду чи незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому провадженні.

Наявність ризику, передбаченого п.п. 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на існування яких слідчий наголошував у клопотанні, слідчим суддею не було встановлено, з чим погодився прокурор.

Таким чином, на підставі викладеного, слідчий суддя дійшов до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

З огляду на що доводи апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами провадження та встановленими під час апеляційного розгляду обставинами.

Апеляційний суд з твердженням прокурора, що підозрюваний перебуваючи під дією запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не буде мати змоги впливати на потерпілого, тоді як перебуваючи за місцем проходження служби у нього така можливість буде, не погоджується, оскільки підозрюваний і потерпілий фактично проживають в межах одного населеного пункту, тобто, ризик можливого впливу підвищується. На переконання апеляційного суду, перебуваючи за місцем проходження служби ризик впливу нівелюється. При цьому, як вбачається з листа командира батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 капітана поліції ОСОБА_8 відряджено до ЗБ НПУ «Воля», тобто за межами місця проживання потерпілого.

Що стосується посилань прокурора стосовно можливого впливу підозрюваного ОСОБА_8 на інших підозрюваних у кримінальному провадженні, апеляційний суд їх відхиляє, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуває в підпорядкуванні інших підозрюваних.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, органом досудового розслідування не було доведено неможливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки останнього впродовж досудового розслідування кримінального провадження, натомість, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно того, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу не в достатній мірі врахував особу підозрюваного.

Так, підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, на даний час є інспектором Батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Одеській області та приймає участь безпосередньо в бойових діях направлених на захист територіальної цілісності України внаслідок збройної агресії російської федерації, з посади яку займав на час інкримінованих діянь звільнений.

Крім того, в період 2015-2016 років ОСОБА_8 приймав участь в антитерористичній операції, за що був нагороджений відзнакою Президента України.

Також, апеляційний суд враховує, що моменту вчинення інкримінованих діянь, минуло більше дев`яти місяців протягом яких ОСОБА_8 від органів досудового розслідування не переховувався, за викликом з`являвся до слідчого та суду з чим погодився і прокурор в судовому засіданні.

Апеляційний суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Отже, апеляційний суд вважає частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги сторони захисту, оскільки під час розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції слідчий та прокурор не довели наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього щодо підозрюваного ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

На переконання апеляційного суду, щодо підозрюваного ОСОБА_8 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж цілодобовий домашній арешт для запобігання встановленим ризикам.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що відсутність судимостей та репутація підозрюваного, у своєї сукупності свідчить про те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків в рамках застосованого запобіжного заходу не зашкодить завданням кримінального провадження та допоможе виконувати бойові завдання з посилення охорони державного кордону, підтриманні законності та правопорядку, боротьби з тероризмом на території України в умовах воєнного стану та виконання завдань територіальної оборони на всій території України, що є ключовим на даний час.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи встановлені вище обставини, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги захисника, скасуванню оскарженої ухвали та постановленням нової ухвали про застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.02.2025 року, відносно ОСОБА_8 , підозрюваного в рамках кримінального провадження № 0000912 від 10.06.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.365КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 29.03.2025, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:

-не відлучатися з із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, перебуває чи проходить службу, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи чи проходження служби ;

-утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а саме до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_9 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4