УХВАЛА

Іменем України

09.01.2025 Справа №607/374/25 Провадження №1-кс/607/139/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002376 від 12.10.2024 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого: вироком Шевченківського районного суду м. Львова за ч. 1, 2 ст. 153, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 146 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 152 КК України,

УСТАНОВИЛА:

08.01.2025 старший слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 звернулася до слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002376 від 12.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 152 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002376 від 12.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 152 КК України.

Так, орган досудового розслідування встановив, що 12.10.2024 приблизно о 01 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який є раніше судимим за вчинення умисних злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості та який перебував в приміщенні готельного номеру № 408 готелю «Гарден Хол», що на вул. Шептицького, 30 в м. Тернополі, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , з використанням своїх геніталій.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло ОСОБА_8 з використанням своїх геніталій, ОСОБА_4 12.10.2024 приблизно о 01 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні готельного номеру № 408 готелю «Гарден Хол», що на вул. Шептицького, 30 в м. Тернополі, застосовуючи фізичне насильство до потерпілої та наносячи їй удари, а також погрожуючи фізичною розправою та вбивством, утримував потерпілу у вказаному приміщенні шляхом застосування психічного та фізичного насильства, чим позбавив її волі.

Поряд із цим досудовим розслідуванням встановлено, що 12.10.2024 приблизно о 01 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який є раніше судимим за вчинення умисних злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості та який перебував в приміщенні готельного номеру № 408 готелю «Гарден Хол», що на вул. Шептицького, 30 в м. Тернополі, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , з використанням своїх геніталіїв.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло ОСОБА_8 з використанням своїх геніталіїв, ОСОБА_4 12.10.2024 приблизно о 01 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні готельного номеру № 408 готелю «Гарден Хол», що на вул. Шептицького, 30 в м. Тернополі, застосовуючи фізичне насильство до потерпілої та наносячи їй удари, позбавивши її волі шляхом застосування психічного та фізичного насильства, зняв її одяг та перетягнув на ліжко готельного номеру, де, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, проти волі останньої, здійснив із нею вагінальний статевий акт із використанням своїх геніталіїв.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на умисне вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло ОСОБА_8 з використанням своїх геніталій, перебуваючи в приміщенні готельного номеру № 408 готелю «Гарден Хол», що на вул. Шептицького, 30 в м. Тернополі, ОСОБА_4 із застосуванням фізичної сили повторно задовольнив свою статеву пристрасть шляхом здійснення орального статевого акту із використанням своїх геніталіїв з потерпілою ОСОБА_8 , еякулювавши в ротову порожнину останньої.

12.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 152 КК України.

14.10.2024 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 10.12.2024.

09.12.2024 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_4 продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави до 12.01.2025.

07.01.2025 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжений строк досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0002376 від 12.10.2024 до п`яти місяців, тобто до 12.03.2025.

Слідчий вважає, що у кримінальному провадженні № 0002376 від 12.10.2024 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 152 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також слідчий зазначив, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу неможливо з підстав необхідності проведення ряду слідчих (розшукових) дій, необхідних для забезпечення повного та об`єктивного здійснення досудового розслідування. При цьому ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та встановлені в ухвалі слідчого судді від 09.12.2024, продовжують існувати та не зменшились.

За таких підстав слідчий просить продовжити відносно ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.03.2025.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні, та просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 , слід оцінювати критично, оскільки поведінка потерпілої та показання свідків є суперечливими. Зауважив, що сторона обвинувачення не довела наявність ризиків даного кримінального провадження. При цьому поведінка підозрюваного впродовж усього досудового розслідування є добросовісною, останній не уникав слідства, не порушував свої процесуальні обов`язки та жодним чином не впливав на потерпілу і не знищував на місці події слідову інформацію. Також, на думку захисника, прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити ризики даного кримінального провадження. Вказав, що доцільним є застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту або ж у разі продовження строку тримання під вартою необхідним є визначення розміру застави.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію захисника та вказав, що стан його здоров`я є незадовільним.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків , передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Так, Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002376 від 12.10.2024за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 152 КК України.

12.10.2024 у межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 152 КК України.

14.10.2024 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 10.12.2024.

09.12.2024 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_4 продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

При цьому слідчий суддя вважав доведеними ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Строк дії даної ухвали закінчується 12.01.2025.

07.01.2025 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжений строк досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0002376 від 12.10.2024 до п`яти місяців, тобто до 12.03.2025.

Так, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 3 ст. 197 КПК України).

При цьому клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Так, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та його можливу причетність до вчинених кримінальних правопорушень свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протокол огляду місця події від 12.10.2024; протоколи допиту потерпілої ОСОБА_8 від 12.10.2024, 11.11.2024, 19.12.2024; висновок експерта № 751 від 24.10.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 12.10.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 12.10.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 12.10.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 19.12.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 12.10.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 12.10.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 12.10.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 12.10.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 12.10.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 12.10.2024; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 12.10.2024; довідка № 1-12102024/61017 від 12.10.2024; висновок експерта № 251 від 13.12.2024; висновок експерта № 261 від 06.12.2024; висновок експерта № 259 від 13.12.2024; висновок експерта № 247 від 13.12.2024; висновок експерта № 12.12.2024; висновок експерта № 264.

Відтак, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідча суддя встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідча суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідча суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Також прокурор у судовому засіданні довів існування обставин, які свідчать про те, що ризики, для запобігання яким ОСОБА_4 був продовжений запобіжний захід, не зменшились та продовжують існувати і надалі.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне із яких є тяжким кримінальним правопорушенням, за яке передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Слідча суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідча суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшився.

Так само і ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показань або відмови від дачі показань не зменшився з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження. За таких обставин ризик впливу на потерпілу та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом. При цьому слідча суддя враховує той факт, що підозрюваний обізнаний про особу потерпілої, знає місце її постійного проживання, що свідчить про високу ймовірність здійснення такого впливу на неї.

Крім цього, слідча суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено, що ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшився та продовжує існувати. Такий ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 є раніше судимим за вчинення злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості, що свідчить про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень.

Відтак слідча суддя встановила, що усі ризики, визначені ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.12.2024, на даний час не зменшились та продовжують існувати, що дає підстави продовжити строк запобіжного заходу для стримування таких ризиків.

Крім цього, прокурор довів, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про продовження підозрюваному строку запобіжного заходу неможливо внаслідок необхідності проведення у даному кримінальному провадженні ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме: необхідно провести підозрюваному ОСОБА_4 амбулаторну психолого-психіатричну експертизу; отримати висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи мобільного телефону підозрюваного; виконати ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про тимчасовий доступ до оператора мобільного зв`язку; провести слідчий експеримент з потерпілою ОСОБА_8 ; для підтвердження даних, отриманих за результатами проведення судово-медичних експертиз, призначити та отримати висновки судових генетично-молекулярних експертиз (по об`єктах, на яких відповідно до висновків експертів виявлено сліди біологічного походження); у випадку встановлення нових обставин вчинених кримінальних правопорушень провести інші слідчі (розшукові) дії; зурахуванням зібраних доказів дати остаточну правову оцінку діям ОСОБА_4 ; відкрити сторонам матеріали кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а відтак і наявність підстав для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчою суддею не встановлено.

Так, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, ніж тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України. Доводи сторони захисту щодо відсутності заявлених ризиків слідча суддя вважає безпідставними та недоведеними у судовому засіданні. При цьому жодний інший більш м`який запобіжний захід не зможе перешкодити підозрюваному вчинити дії з метою переховування від слідства чи впливати на потерпілу та свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, слідча суддя не вбачає беззаперечних та обґрунтованих підстав для застосування до ОСОБА_4 будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, який би запобіг встановленим ризикам, а також вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відтак слідча суддя доходить висновку, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 може бути продовжений на 60 днів в межах досудового розслідування, тобто до 09.03.2025. Таке продовження строку запобіжного заходу необхідне для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , та є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

Так само слідча суддя з урахуванням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не вбачає підстав для визначення підозрюваному альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави, оскільки кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , вчинені із застосуванням насильства.

Така позиція слідчої судді відповідає вимогам КПК України та не є вирішенням слідчим суддею тих питань, які повинні вирішуватись судом під час судового розгляду кримінального провадження.

Крім цього, при виготовленні вступної та резолютивної частини ухвали слідча суддя помилково вказала, що розгляд справи відбувався у відкритому судовому засіданні, тоді як розгляд справи відбувався у закритому судовому засіданні. Одразу після оголошення ухвали учасникам кримінального провадження було зазначено про таку помилку та останні не заперечували проти її виправлення, що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 379 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 197, 199, 205, 309, 369-372, 379, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002376 від 12.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 152 КК України, задовольнити частково.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів.

У іншій частині клопотання відмовити.

Встановити строк дії ухвали до 09.03.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у цьому кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1