УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 18.10.2024 р., про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000817, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 вересня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, -

в с т а н о в и в:

08.11.2024 року на розгляд слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 18.10.2024 р., про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000817, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 вересня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, в якій скаржник просив суд поновити строк на подачу скарги, задовільнити її, скасувати зазначену постанову, зобов`язати уповноважену особу (слідчого) 2-го слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, розглянути в порядку, передбаченому ст. 56 КПК України клопотання С24/КВР-ПВА/10.15-01 від 15.10.2024 р. належним чином у відповідності до вимог чинного законодавства.

У судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд скарги без його участі до якої долучив додаткові докази на обґрунтування власної позиції.

В судове засідання слідчий ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, також не з`явився та не повідомив суд про причини свого неприбуття. Разом із цим, відсутність у судовому засіданні осіб, рішення яких оскаржується, не перешкоджає розгляду скарги.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні було встановлено, що у провадженні слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0000817, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 вересня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 18.10.2024 р., відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000817, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 вересня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Так, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів, скаржник ОСОБА_3 отримав оскаржувану постанову 30 жовтня 2024 року.

Таким чином, десятиденний строк, наданий законом заявнику для оскарження рішення слідчого, обчислюється з 31 жовтня 2024 року та спливає, з урахуванням вихідних днів, 11 листопада 2024 року відповідно.

Зі скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження скаржник звернувся 31 жовтня 2024 року, тобто в межах встановленого законом десятиденного строку на оскарження, у зв`язку з чим поновлювати, як про це просить у скарзі скаржник пропущений процесуальний строк не вбачається за необхідне.

Що ж стосується суті вимог скарги, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною 5 статті 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно з частиною 5 статті 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Разом з тим, постанова слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 18.10.2024 р. про відмову у визнанні потерпілим складена з порушенням вказаних вимог закону.

Так, у мотивувальній частині вказаної постанови, слідчий робить висновок про те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження не отримано достатніх і об`єктивних даних та відповідно до матеріалів кримінального провадження відсутні будь-які очевидні та достатні підстави, які б свідчили про завданням кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 будь-якої шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України, а всі доводи заявника зводяться до незгоди із діями, бездіяльністю та прийнятими рішеннями в ході досудового розслідування кримінального провадження №00002592.

Однак, всупереч вимогам абз. 1 п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, слідчим не зазначено належних обставин, які б могли стати підставами для даного висновку.

Так, предметом досудового розслідування у даному провадженні є, як вбачається зі змісту скарги, можливе перевищення своїх службових повноважень дізнавачем Печерського УП ГУНП у м. Києві під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження №00002592 від 21.12.2021 та його неналежне досудове розслідування, чим, на думку скаржника, йому спричинено матеріальної та моральної шкоди. В той же час, в оскаржуваній постанові слідчий робить висновок про те, а всі доводи заявника зводяться до незгоди із діями, бездіяльністю та прийнятими рішеннями в ході досудового розслідування кримінального провадження №00002592, однак не наводить переліку вказаних дій, бездіяльностей та рішень та, відповідно не надає їм оцінки ні з точки зору наявності у них ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, ні з точки зору можливої шкоди ними завданої правам та законним інтересам ОСОБА_3 .

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що при прийнятті рішення про відмову ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у рамках кримінального провадження №0000817, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 вересня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, слідчим було допущено грубе порушення вимог процесуального закону, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Що ж стосується вимог скаржника з приводу зобов`язання уповноваженої особи (слідчого) 2-го слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, розглянути в порядку, передбаченому ст. 56 КПК України клопотання С24/КВР-ПВА/10.15-01 від 15.10.2024 р. належним чином у відповідності до вимог чинного законодавства, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні, оскільки в силу вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на постанову про відмову у визнанні потерпілим, слідчий суддя може прийняти одне з двох рішень: скасувати постанову або відмовити у задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 40, 55, 93, 110, 303, 306, 307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 18.10.2024 р., про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000817, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 вересня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 18.10.2024 р., про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000817, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 вересня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1