Справа № 274/1991/25 Провадження № 1-кс/0274/575/25
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
УХВАЛА

24.03.25 р.м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000249 від 12.03.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП України в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 (далі Слідчий), погоджене з прокурором Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням, у якому просить накласти арешт у вигляді заборони володіння, користування і розпорядження майном, належним ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яке було виявлено та тимчасово вилучено під час проведення огляду місця події 20.03.2025 р. у ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а саме мобільний телефон "Tecno Spark GO KL 3/64", ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який поміщено до спец-пакету SUD2032263.

Клопотання обґрунтовано тим, що вказане майно було вилучено, оскільки є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою його збереження на нього необхідно накласти арешт.

Слідчим суддею з`ясовано, що відповідно до витягу від 21.03.2025 р. з ЄРДР № 0000249 від 12.03.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, 28.02.2025 р. близько 18:00 невстановлена особа, перебуваючи неподалік недобудови, що по вул. Житомирській, 50, в м. Бердичеві Житомирської області, таємно викрала у ОСОБА_5 мобільний телефон марки "Tecno Spark", ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , чим завдала матеріального збитку на суму, яка встановлюється.

З протоколу від 12.03.2025 р. допиту потерпілого ОСОБА_5 випливає, що 28.02.2025 р. близько 17:00 він зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неподалік будинку № 50 по вул. Житомирській у м. Бердичеві, його мобільний телефон "Tecno Spark ", ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , лежав у кишені його штанів. Під час спілкування йому стало зле, приблизно на хвилину він втратив свідомість та присів на землю. Потім ОСОБА_9 допоміг йому дійти до зупинки, залишив його там та пішов додому. Коли він їхав у маршрутному таксі, виявив відсутність свого мобільного телефону. В подальшому він телефонував на свій телефон, однак ніхто не відповідав, потім телефон вимкнули.

Як вбачається з протоколу від 20.03.2025 р. допиту підозрюваного ОСОБА_6 , 28.02.2025 р. близько 17:00 він зустрівся з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та, коли під час спілкування ОСОБА_12 стало зле й він присів на землю, помітив, що з кишені ОСОБА_12 випав мобільний телефон, який він підняв та поклав до кишені своїх штанів. В подальшому він провів ОСОБА_13 до зупинки, а про вказаний телефон вирішив нікому не казати. Вдома він оглянув телефон, вимкнув його, вийняв та викинув сім-карту й встановив свою. Через декілька днів він здав мобільний телефон у ломбард.

З протоколу від 10.03.2025 р. огляду місця події вбачається, що місцем огляду є кабінет слідчих дій, який розташований за адресою: м. Бердичів, вул. Героїв України, 67. Присутній під час огляду ОСОБА_6 тримає в руках мобільний телефон темно-сірого кольору "Tecno Spark GO KL 3/64", ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 . ОСОБА_6 пояснив, що цей мобільний телефон, який належить ОСОБА_5 , він викрав поблизу будинку № 50 по вул. Житомирській у м. Бердичеві. Мобільний телефон було поміщено до спец-пакету SUD2032263 та вилучено до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області.

Постановою від 20.03.2025 р. Слідчого мобільний телефон, на який він просить накласти арешт, визнано речовим доказом.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Частиною третьою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною першою статті 98 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином майно, на яке Слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, передбаченим частиною першою статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки є достатньо підстав вважати, що воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що є підставою для накладення на нього арешту з метою його збереження.

Вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя, зважаючи на зміст частин першої та другої статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, виходить з того, що Слідчий довів необхідність арешту майна, а також те, що існує можливість приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, існує правова підстава для арешту майна, майно може бути використаним як доказ у кримінальному провадженні, обмеження права власності на майно буде розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження та не матиме значних негативних наслідків для третіх осіб.

Зважаючи на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання Слідчого підлягає задоволенню частково, оскілки статтею 170 Кримінального процесуального кодексу України не передбачено накладення арешту шляхом заборони володіння.

Керуючись статтями 234, 235, 237, 369 372 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

1. Клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП України в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити частково.

2. Накласти арешт, із забороною користування та розпорядження, на мобільний телефон "Tecno Spark GO KL 3/64", ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який було вилучено 20.03.2025 р. під час огляду місця події.

3. В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

4. Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП України в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , зобов`язати останнього письмово проінформувати про її виконання заінтересованих осіб.

Ухвала виконується негайно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1