Справа № 352/1994/24
Провадження № 1-кп/352/244/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000262 від 05.07.2023, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довге Тисменицького району Івано-Франківської області, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні шестеро неповнолітніх дітей, раніше не судимого згідно вимог ст. 89 КК України, українця, громадянина Російської Федерації,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, яке виразилося в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо дружини, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Обвинувачений вчинив злочин за таких обставин.

Обвинувачений проживає спільно зі своєю дружиною ОСОБА_3 у житловому будинку на АДРЕСА_1 , пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки.

Починаючи з кінця 2023 року, між подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_3 через зловживання обвинуваченим спиртними напоями склалися особисті неприязні стосунки, що виражалося у систематичних сварках з використанням з боку обвинуваченого нецензурної лайки, образливих висловлювань, що носили характер морального знущання щодо дружини ОСОБА_3 . Упродовж вказаного часу від останньої надходили систематичні скарги на дії чоловіка ОСОБА_4 за фактами вчинення домашнього насильства.

Зокрема, 09 листопада 2023 року працівники ВП № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області склали та скерували до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області протоколи про вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень, що мали місце 09.11.2023 о 16 год 34 хв та в 20 год 48 хв, за результатами розгляду яких постановою від 05.12.2023 Тисменицький районний суд визнав ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Також 28 червня 2024 року та 29 червня 2024 року ОСОБА_4 за місцем проживання вчинив психологічне домашнє насильство, яке проявилося у висловлюванні нецензурної лайки та погроз на адресу потерпілої ОСОБА_3 , про які остання не повідомляла працівників поліції.

Однак, незважаючи на вжиті заходи реагування, спрямовані на недопущення вчинення домашнього насильства, обвинувачений жодних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став.

Так, 02 липня 2024 року близько 18 год обвинувачений, перебуваючи за місцем проживання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив щодо дружини ОСОБА_3 психологічне насильство, що виразилося у словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурної лайки на її адресу, завданні морального та психологічного тиску, приниженні її честі та гідності.

Унаслідок систематичних протиправних дій обвинувачений завдав потерпілій психологічних страждань, що призвели до втрати останньою енергійності, постійного відчуття втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки, позитивних емоцій, та появи негативних переживань.

Суд установив, що потерпіла ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 під час підготовчого провадження 17 грудня 2024 року уклали угоду про примирення.

Відповідно до змісту укладеної угоди сторони домовилися про узгоджену міру покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, зокрема, обмеження їх права оскарження вироку суду згідно ст. 394, 424 КПК України, для обвинуваченого - також відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а обвинувачений має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; для потерпілого - також позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Сторони визнають, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, із клопотанням про скасування вироку. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Потерпіла в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, підтвердила, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні свою вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся; він та його захисник просили суд затвердити угоду про примирення. Обвинувачений підтвердив, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечувала щодо затвердження угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ч. 1 ст. 473 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд уважає, що укладена між обвинуваченим та потерпілою угода про примирення підлягає до затвердження, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 468, 469 ч. 1, 3, 5 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого; угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника; угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Суд установив, що обвинувачений вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, що відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Надана суду угода відповідає вимогам, які пред`являються до угоди про примирення, що передбачені ст. 471 КПК України, зокрема, стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання, наслідків укладення і затвердження угоди та наслідків невиконання угоди.

Обставини, які б вказували на необхідність відмови у затвердженні угоди, відсутні.

Зокрема, суд уважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, а узгоджене покарання обвинуваченому, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, обставин, які пом`якшують покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, у виді громадських робіт на строк 150 годин буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі наведеного, керуючись ст. 314, 368, 370, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 17 грудня 2024 року, укладену між потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тисменицький районний суд лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1