Справа № 686/6867/25
Провадження № 1-кс/686/4303/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Покатилівка Теректинського району Уральської області Республіки Казахстан, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимому,

у кримінальному провадженні №0000113,

встановив:

28 квітня 2025 року слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які клопотання підтримали, наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо його задоволення, просили більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, прихожу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені дату та час, але не пізніше 15.01.2025 ОСОБА_9 вступив в попередню змову із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , з метою вимагання грошових коштів у ОСОБА_12 , який являється колишнім чоловіком ОСОБА_10 та між якими після розлучення склалися неприязні стосунки.

З метою реалізації вказаного умислу спрямованого на вимагання грошових коштів у ОСОБА_12 , ОСОБА_9 будучи обізнаним про неприязні стосунки ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , являючись їх спільним знайомим, запропонував останній використати факт її колишнього шлюбу із потерпілим під час якого у потерпілого ОСОБА_12 нібито виник борг перед ОСОБА_10 в розмірі 300 000 доларів США. (хоча в дійсності ОСОБА_12 вказаної заборгованості перед ОСОБА_10 під час їх шлюбу не мав).

На пропозицію ОСОБА_9 , щодо висунення ОСОБА_12 вищевказаної надуманої незаконної вимоги, ОСОБА_10 погодилася, після чого вона та ОСОБА_9 домовилися залучити до вчинення вказаного злочину знайомих останнього, які раніше притягувалися до кримінальної відповідальності в тому числі за вчинення майнових злочинів, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_6 .

Надалі, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , керуючись метою швидкого протиправного збагачення, розробили злочинний план направлений на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_12 та вчинили кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 15.01.2025, близько 15 год, з метою реалізації задуманого плану, діючи в умовах воєнного стану (введеного в дію 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», який продовжено до 09 травня 2025 року), керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на вимагання - вимогу передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки щодо позбавлення можливості особи на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, діючи умисно, усвідомлено посягаючи на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, ОСОБА_6 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, попередньо узгодивши свої дії із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , використовуючи месенджер «WhatsApp», зателефонував з мобільного номеру НОМЕР_1 на мобільний номер ОСОБА_12 НОМЕР_2 та в телефонній розмові, представившись особою на ім`я « ОСОБА_13 », висунув вимогу останньому сплатити ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 000 доларів США, при цьому висловив погрози застосування фізичного насильства в разі невиконання поставленої ним вимоги, які ОСОБА_12 сприйняв як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я.

Продовжуючи свої злочинні дії, 18.01.2025 ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи месенджер «WhatsApp», знову зателефонував з мобільного номеру НОМЕР_1 на мобільний номер ОСОБА_12 НОМЕР_2 та в телефонній розмові в черговий раз повідомив останньому про необхідність сплатити ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 000 доларів США, в іншому випадку пригрозив приїздом за місцем проживання потерпілого групи осіб з так званого «злочинного світу», які відберуть в останнього усе належне йому майно. Також у вказаній розмові ОСОБА_6 повідомив потерпілому ОСОБА_12 про необхідність здійснення подальшої комунікації з приводу поставленої вимоги в тому числі із ОСОБА_9 .

Надалі, на протязі 21.01.2025, 25.01.2025 та 26.01.2025 ОСОБА_6 використовуючи месенджер «WhatsApp» телефонував потерпілому ОСОБА_12 та в розмовах продовжував вчиняти на нього психологічний тиск з метою сплатити ОСОБА_10 вищевказаний надуманий борг, а також говорити про необхідність зв`язатися з даного питання із ОСОБА_9 .

В подальшому, 27.01.2025 та 30.01.2025 між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 відбулися телефонні розмови з ініціативи останнього, який телефонував потерпілому на його мобільний номер НОМЕР_2 , використовуючи месенджер «WhatsApp», із власного мобільного номеру НОМЕР_3 . У вказаних розмовах ОСОБА_9 підтвердив свою обізнаність у нібито наявності боргу потерпілого ОСОБА_12 перед ОСОБА_10 та повідомив, що спілкувався з даного приводу із ОСОБА_6 , після чого запропонував потерпілому зустрітися задля обговорення ситуації, яка склалася.

04.02.2025 близько 13 год ОСОБА_9 за попередньою домовленістю із потерпілим ОСОБА_12 зустрілися поряд із ГРК «Лелека», що в с. Давидківці Хмельницького району Хмельницької області, звідки разом направилися у ГРК «Собкофф», що по вул. Прибузька, 15/1 в м. Хмельницький. Під час розмови у вказаному закладі ОСОБА_9 , попередньо узгодивши свої дії із ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , маючи спільний умисел із вказаними особами на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 , повідомив останньому, що ОСОБА_6 являється впливовою особою у так званому «кримінальному світі», а тому потерпілий має виконувати усе те, що він йому говорить, маючи на увазі повернення неіснуючого боргу ОСОБА_14 в розмірі 300 000 доларів США. Також ОСОБА_9 у вказаній розмові наполягав на тому, щоб потерпілий ОСОБА_12 здійснив телефонний дзвінок ОСОБА_10 та обговорив усі деталі, щодо повернення так званого боргу.

Після вказаної зустрічі у ГРК «Лелека», 04.02.2025 ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_10 та повідомив про обставини цієї зустрічі, а також наголосив, щоб остання розмовляючи з ОСОБА_12 продовжувала наполягати на поверненні неіснуючого боргу в розмірі 300 000 доларів США, при цьому допустив, що в подальшому вчиняючи вимагання, з метою як найшвидшого заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , можна буде зменшити суму неіснуючої заборгованості до 200 000 доларів США. Також ОСОБА_9 узгодили із ОСОБА_15 , що після незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілого в розмірі 200 000 доларів США, з вказаної суми 150 000 доларів США отримає ОСОБА_15 , а решта 50 000 доларів США будуть розподілені між ним та іншими особами залученими до вимагання, маючи на увазі ОСОБА_6 та ОСОБА_16 .

06.02.2025 ОСОБА_12 відповідно до попередньої рекомендації ОСОБА_9 зателефонував зі свого мобільного номеру НОМЕР_2 на мобільний номер ОСОБА_10 НОМЕР_4 . В ході вказаної розмови ОСОБА_12 заперечив наявність у нього боргу перед ОСОБА_15 в розмірі 300 000 доларів США та просив останню припинити вимагати у нього вказану суму грошових коштів через третіх осіб, маючи на увазі ОСОБА_6 та невідомих потерпілому осіб з так званого «кримінального світу» на яких той посилається. В свою чергу ОСОБА_10 наголосила ОСОБА_12 про необхідність сплатити їй грошові кошти в розмірі 300 000 доларів США, таким чином підтвердивши залучення ОСОБА_6 та інших осіб до вчинення даного кримінального правопорушення.

Після вищевказаної розмови ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , на протязі 06.02.2025, 07.02.2025, 10.02.2025, 11.02.2025 ОСОБА_9 , використовуючи месенджер «WhatsApp», телефонував потерпілому ОСОБА_12 та в розмовах, посилаючись на ОСОБА_6 та інших невідомих потерпілому людей з так званого «кримінального світу», наполягав у необхідності сплатити ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 000 доларів США, при цьому говорив про настання проблем, які виникнуть в разі невиконання поставленої вимоги. В свою чергу потерпілий ОСОБА_12 під час кожної з таких розмов пояснював, що немає боргу в розмірі 300 000 доларів США перед ОСОБА_10 та будь-ким іншим.

В подальшому, 16.02.2025 близько 18 год ОСОБА_11 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, попередньо узгодивши свої дії із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , використовуючи месенджер «WhatsApp», зателефонував з мобільного номеру НОМЕР_5 на мобільний номер ОСОБА_12 НОМЕР_2 та в телефонній розмові, представившись особою на прізвисько « ОСОБА_17 », повідомив про необхідність «закрити питання», маючи на увазі сплатити грошові кошти в сумі 300 000 доларів США, після чого дзвінок було перервано.

Наступного дня 17.02.2025 та в подальшому 18.02.2025 потерпілому ОСОБА_12 телефонував ОСОБА_9 та в розмовах дав зрозуміти, що особа на прізвисько « ОСОБА_17 », тобто ОСОБА_11 , представляє інтереси ОСОБА_6 в питані щодо сплати потерпілим грошових коштів ОСОБА_15 . Також під час вказаних розмов ОСОБА_9 повідомив потерпілому ОСОБА_12 про необхідність зустрітися.

24.02.2025 близько 13 год 30 хв ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_12 відповідно до попередньої домовленості зустрілися в ГРК «Собкофф», що по вул. Прибузька, 15/1 в м. Хмельницький. У вказаному закладі ОСОБА_9 використовуючи власний мобільний телефон зателефонував у месенджері «WhatsApp» ОСОБА_10 та увімкнув гучномовець, після чого остання повідомила ОСОБА_12 про необхідність розрахуватися з нею, маючи на увазі сплатити грошові кошти в сумі 300 000 доларів США, а також зауважила про необхідність вирішення даного питання через її людей, тобто ОСОБА_6 та ОСОБА_16 . Закінчивши дану розмову, ОСОБА_9 знову ж таки використовуючи власний мобільний телефон здійснив відео дзвінок у месенджері «WhatsApp» ОСОБА_11 ході вказаної розмови ОСОБА_11 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, розташувавшись в кріслі поряд з столом поверх якого демонстративно знаходились предмети схожі на автоматичну зброю та набої до неї, повідомив потерпілому ОСОБА_12 про необхідність сплатити грошові кошти в сумі 300 000 доларів США, при цьому пригрозив фізичною розправою, а саме сказав, що в разі відмови виконати поставлену вимогу відріже потерпілому голову. Закінчивши вказаний відео дзвінок, ОСОБА_9 в свою чергу також наголосив потерпілому про необхідність сплатити грошові кошти ОСОБА_10 в сумі 300 000 доларів США.

В подальшому, 04.03.2025 близько 11 год 30 хв в приміщені ресторану «Чарлі», що по вул. Заводська, 30 в м. Хмельницький, відбулася зустріч ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , після якої останній перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи месенджер «WhatsApp», зателефонував з мобільного номеру НОМЕР_5 на мобільний номер ОСОБА_12 НОМЕР_2 та в черговий раз висунув вимогу потерпілому сплатити грошові кошти в сумі 300 000 доларів США, після чого усі вищевказані особи та ОСОБА_6 залишать його в спокої.

Надалі, в період з 05.03.2025 по 27.03.2025 ОСОБА_9 та ОСОБА_11 неодноразово почергово телефонували потерпілому ОСОБА_12 у месенджері «WhatsApp» та під час вказаних телефонних розмов тиснули на останнього психологічно примушуючи сплатити на користь ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 000 доларів США, у зв`язку з чим потерпілий ОСОБА_12 , сприймаючи усі попередні погрози вищевказаних осіб як реальні, побоюючись за власне життя та здоров`я, погодився сплатити частину вищевказаного неіснуючого боргу в розмірі 200 000 доларів США.

27.03.2025, близько 09.30 год., відповідно до попередніх домовленостей, ОСОБА_12 зустрівся із ОСОБА_9 у ГРК «Лелека», що в с. Давидківці Хмельницького району Хмельницької області, де виконуючи незаконну вимогу останнього, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , щодо погашення неіснуючої заборгованості, побоюючись за своє життя та здоров`я, передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 200 000 доларів США.

28.04.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Покатилівка Теректинського району Уральської області Республіки Казахстан, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимому, повідомлено про підозру у вимозі передачі чужого майна (вимагання), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з погрозою насильства над потерпілим, в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у даний час об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - показами потерпілого ОСОБА_12 , який повідомив про обставини вимагання у нього грошових коштів групою осіб, в тому числі ОСОБА_6 ; - протоколом огляду диску з аудіо записами розмов потерпілого ОСОБА_12 із ОСОБА_6 , в яких останній вимагає грошові кошти у потерпілого; - висновком експерта № СЕ-19/123-25/5440-ВЗ від 14.04.2025, за результатами проведення експертизи відео-, звукозапису, згідно з яким голос та мовлення на вищевказаних аудіо записах наданих потерпілим ОСОБА_12 , в ході яких в останнього вимагають грошові кошти, належать ОСОБА_6 ; - матеріалами за результатами проведення НСРД; - іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, що повністю узгоджується із санкцією ч. 4 ст. 189 КК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слід взяти до уваги ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

В діях ОСОБА_6 , вбачаються ознаки особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років.

Так, у відповідності до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ільков проти Болгарії» передбачено, що «суворість, передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Окрім цього, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 , може незаконно впливати на потерпілого та інших підозрюваних.

Так, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 , може негативно впливати на потерпілого та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів на досудовому та судовому розгляді.

Враховуючи даний ризик слід зазначити, що показання учасників кримінального провадження є суттєвими і їх зміна під час досудового розслідування та судового розгляду може впливати на прийняття судового рішення за результатами розгляду справи по суті.

Встановлено наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 , раніше притягуючись до кримінальної відповідальності в тому числі за вчинення майнових злочинів, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення. У разі перебування підозрюваного ОСОБА_6 , на більш м`якому запобіжному заході, він скористається відсутністю належного контролю та продовжить вчиняти злочини.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слід враховувати обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 178 КК України наявні достатні докази вчинення ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України ОСОБА_6 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, що повністю узгоджується із санкцією ч. 4 ст. 189 КК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою підозрюваного, враховуючи всі обставини вчиненого злочину, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 і виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Розслідування у даному кримінальному провадженні знаходиться на початковій стадії, усі свідки невстановлені та не допитані, речові докази не дослідженні, а можливо ще й і не відшукані.

За таких обставин, зважаючи на те, що санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , передбачає призначення покарання тільки у виді позбавлення волі, початковий етап розслідування даного кримінального провадження, особу підозрюваного, прихожу до переконання, що наявні ризики, передбачені ст..177 КПК України, а саме, що підозрюваний намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інший злочин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, міцність соціальних зв`язків, репутацію підозрюваного, вік та стан його здоров`я, майновий стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним даного кримінального правопорушення, прихожу до висновку, що відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, що є підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, тобто особливо тяжкого кримінального правопорушення з погрозою насильства над потерпілим.

Так, відповідно до ст.ст.177, 178 КПК України, враховуючи доведеність ряду таких ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з погрозою насильства над потерпілим, в умовах воєнного стану, що мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винуватим - до 12 років позбавлення волі, наведені вище дані про особу підозрюваного та його поведінку в їх сукупності, на думку слідчого судді, лише такий запобіжний захід як тримання під вартою без визначення розміру застави здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 і запобігти вказаним вище ризикам, що виключає можливість обрання останньому більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням наведеного слідчий суддя приходить до висновку, що слід застосувати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування без можливості внесення застави, що на думку слідчого судді, буде достатнім та співмірним із існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 26 травня 2025 року включно.

Ухвала діє по 26 травня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1