УХВАЛА

про накладення арешту на майно

28 січня 2025 рокуСправа № 495/521/25
Номер провадження 1-кс/495/224/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000146 від 27.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.305 КК України, про накладення арешту на майно,

встановив:

до суду 27.01.2025 надійшло вказане клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що 26.01.2025 о 19:05 до ЧЧ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло інформування оператора 102 щодо надходження телефонного повідомлення співробітника прикордонної служби, про те, що 26.01.2025 при проведені прикордонно-митного контролю на міжнародному автомобільному пропускному пункті «Старокозаче-Тудора», в ручній поклажі особи, яка в`їжджала в Україну, було виявлено речовину з ознаками наркотичної, вагою 0,97г.

Слідчо-оперативна групи Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області за фактом даного інформуванням 26.01.2025 на міжнародному автомобільному пункті пропуску «Старокозаче-Тудора», розташованого на території Старокозацької територіальної громади у Білгород-Дністровському районі Одеської області, провела огляд місця події із застосуванням експрес тесту Identa drugs Lot9024723АТ на виявлення наркотичних засобів, за результатом котрого було виявлено та вилучено об`єкти (об`єкти, предмети, речі), носій інформативності яких має значення для кримінального провадження речового доказу:

- поліетиленовий зіп-пакет із вмістом порошкоподібної кристалічної речовини білого кольору (упаковано в полімерний спецпакет ICR0151743);

- експрес тест Identa drugs Lot9024723АТ (упаковано в полімерний спецпакет ICR0235636);

- експрес тест MMC International BV (упаковано в полімерний спецпакет ICR0235641);

- документація митної служби: протокол про порушення митних правил №0055/UA500000/2025 від 26 січня 2025 року на 2 арк., акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 26 січня 2025 року UA500160/2025/000012 на 1 арк. (упаковано в полімерний спецпакет WAR1932956).

Постановою слідчого від 27.01.2025 майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події , на підставі положень ст. ст. 98, 100, 110, 237 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у п. 3 ч. 1 ст. 167 КПК України, а саме, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Враховуючи вищевикладене, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність в забезпеченні кримінального провадження шляхом арешту вилученого майна для створення збереженості тих об`єктів, які мають статус речового доказу, збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуження.

У судове засідання прокурор, слідчий, власники майна не з`явились.

Фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0000146, від 27.01.2025 за ознаками ч.1 ст.305 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Частиною другою ст.167 КПК України встановлюється, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

На виконання ч.1 ст.171 КПК України слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою збереження тих об`єктів, які мають статус речового доказу, збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню, проведенню експертиз.

Так слідчим зазначено, що під час проведення досудового розслідування кримінального правопорушення виникла необхідність у проведенні експертиз матеріалів, речовин та виробів (8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речових, їх аналогів та прекурсорів»).

Відповідно до положень ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження, або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Слідчий суддя, з урахуванням позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2021 року по справі №643/12369/19 зазначає, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна та роз`яснює, що заборона на відчуження - це перешкода у вільному розпорядженні майном.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 7 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, дізнавача, який здійснює таке провадження.

Речові докази, в тому числі документи, які за своїми властивостями (габаритами, кількістю, вагою, об`ємом) не можуть зберігатися разом з матеріалами кримінального провадження, зберігаються у спеціальних приміщеннях органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, що обладнані сейфами (металевими шафами), стелажами, оббитими металом дверима, ґратами на вікнах, охоронною та протипожежною сигналізацією (далі - обладнані приміщення), крім матеріальних носіїв секретної інформації, які передаються в установленому законом порядку на зберігання до режимно-секретного підрозділу органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання. У разі відсутності обладнаного приміщення виділяються спеціальні сейфи (металеві шафи) достатнього розміру (далі - спеціальний сейф).

З аналізу статті 100 КПК України вбачається, що до компетенції слідчого судді не входить вирішення долі речових доказів на стадії досудового розслідування, зокрема визначення місця їх зберігання.

Згідно із частиною дев`ятою статті 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що місце зберігання речових доказів на даній стадії повинно бути вирішено слідчим, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на: порошкоподібну кристалічну речовину білого кольору в поліетиленовому зіп-пакеті; експрес тест Identa drugs Lot9024723АТ; експрес тест MMC International BV; документацію митної служби, а саме протокол про порушення митних правил №0055/UA500000/2025 від 26 січня 2025 року на 2 арк., акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 26 січня 2025 року UA500160/2025/000012 на 1 арк., із забороною власникам відчужувати, розпоряджатися, користуватися цим майном.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1