БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/2183/2021
Провадження № 1-кс/497/202/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.25 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 14 березня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000039 від 12.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.266 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2025 року поштовим листом до Болградського районного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову начальника відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 14 березня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000039 від 12.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.266 КК України.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що постановою начальника відділення № 2 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_4 від 14 березня 2024 року (яку вона, заявник фактично одержала на своє звернення 25 лютого 2025 року), закрито кримінальне провадження № 0000039 від 12.11.2020 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України - за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України.

Вважає, що дана постанова прийнята з порушенням норм КПК України та потребує скасуванню з наступних підстав.

Так, підставою її, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інших жителів селища Серпневе було звернення до прокуратури від 19.10.2020 року в порядку ст.214 КПК України стосовно службового підроблення посадовими особами Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області документів, що стали підставою на одержання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у приватну власність земельних ділянок на яких знаходились та знаходяться нерухоме майно (житлові будинки), власниками яких є ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .

Вважає, що слідчим в порушення ч.2 ст.9 КПК України для з`ясування всіх обставин справи не були витребувані: проект землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_8 для ведення індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,12 га кадастровий номер :02:002:0381 (далі Проект-1) та проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 0,15 га кадастровий номер :02:002:0371 (далі Проект-2).

Як вбачається з рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 25.09.2023 року по справі № 514/141/23 згідно листа Тарутинської селищної ради Белградського району Одеської області від 06.05.2021 року присвоєння адреси «вулиця Осіння 21-А смт. Серпневе, Тарутинський район, Одеська область» рішенням виконкому Серпневської селищної ради не приймалось.

Також, в матеріалах кримінального провадження є в наявності рішення Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 02.10.2020 року № 654-УІІ щодо затвердження проекту із землеустрою про встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_8 для ведення індивідуального садівництва (а не для ведення особистого селянського господарства, як зазначено в оскаржуваної постанови), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,12 га кадастровий номер :02:002:0381.

Разом з тим, згідно протоколу 66 сесії VII скликання Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 02.10.2020 року за п.56 Порядку денного розглядалось питання і було прийнято рішення за № 654-УІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_8 для ведення індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,12 га».

Однак, при виготовлення рішення Серпневської селищної ради від 02.10.2020 року за 654- VІІ до останнього посадовими особами Серпневської селищної ради свідомо була внесена зміна адреси земельної ділянки, а саме Осіння 21-А замість Осіння 21, що дало змогу ОСОБА_8 та проектанту технічної документації із землеустрою ОСОБА_10 виготовити Проект-1, так як за адресою Осіння 21 на земельній ділянці площею 2479,7 кв.м. знаходилась житлова будівля власником якої була ОСОБА_9 у відповідності до договору дарування від 19.09.2001 року, що не уможливило надання вказаної земельну ділянку іншій особі

Тому, з наведених підстав рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 25.09.2023 року по справі № 514/141/23 визнані недійсними рішення Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 11.06.2020 року 582-VІІ щодо надання дозволу ОСОБА_8 на розроблення проекту із землеустрою та від 02.10.2020 року 654-УІІ щодо затвердження проекту із землеустрою та припинено право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0381.

Як вбачається з матеріалів Проекту-2 підставою його розроблення було:

-рішення Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 11.06.2020 року 584-УІІ про надання ОСОБА_7 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 0,15 га.

-акт обстеження домоволодіння від 14.07.2020 року № 414 щодо непридатності житлової будівлі, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, як вбачається з рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 21.12.2022 року по справі № 514/592/21 вище вказаний акт складений не тільки з порушенням «Положення про порядок обстеження стану житлових будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним нормам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними до проживання», затвердженого постановою Ради міністрів УРСР від 26.04.1984 року № 189, але і після дати прийняття рішення Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 11.06.2020 року № 584-УІІ, що вказує на фальшування Проекту-2.

Заявник вважає, що слідчий умисно не прийняв до уваги, що рішення Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 11.06.2020 року 584-УІІ про надання ОСОБА_7 дозволу на розроблення проекту землеустрою та рішення від 02.10.2020 року № 646-VІІ про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,15 га. приймались в час заходження наданої земельної ділянки житлової будівлі з господарськими спорудами власником яких був за заповітом ОСОБА_6 , який вступив в управління та володіння спадковим майном 05.03.2021 року згідно свідоцтва на право на спадщину.

При ухвалені постанови про закриття кримінального провадження слідчий не керувався рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 21.12.2022 року по справі №514/592/21, яке вступило в законну силу 29.05.2023 року, яким визнані недійсними рішення Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 11.06.2020 року 584-VII про надання ОСОБА_7 дозволу на розроблення проекту землеустрою та рішення від 02.10.2020 року № 646-VІІ про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,15 га. з припиненням право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0371.

Крім того, слідчим в оскаржуваному кримінальному провадженні не були допитані ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , права яких були порушені незаконними діями посадовими особами Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області.

Також, не був допитаний проектант ОСОБА_11 , який виготовив технічну документацію з землеустрою принаймні знаходження на проектованих земельних ділянках нерухомого майна інших власників.

Не з`ясовано яка саме посадова особа вказаної Серпневської селищної ради внесла в рішення ради завідомо неправдиві відомості щодо передачі вказаних земельних ділянок у власність.

Не були опитані неповнолітній ОСОБА_7 , його мати ОСОБА_12 та ОСОБА_8 для з`ясування обставин щодо наданих ним рішень Серпневської селищної ради на одержання у приватну власність земельних ділянок, на яких знаходяться житлові будинки ОСОБА_13 та ОСОБА_6 .

Крім того, слідчий не з`ясував, з яких підстав та яким чином рішенням виконкому Серпневської селищної ради були присвоєні адреси земельним ділянкам Осіння 19-А, Осіння 51-А, що стало підставою для одержання ОСОБА_7 та ОСОБА_14 додаткових площ земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва.

З цих підстав, заявник вважає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено слідчим без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та їх оцінки у сукупності, тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження за її та ОСОБА_9 та інших заявою є передчасним.

Цією скаргою заявник просить постанову начальника відділення № 2 слідчого відділу Белградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 від 14 березня 2024 року в кримінальному провадженні № 0000039 від 12.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України - скасувати.

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 10.03.2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 13.03.2025 року о 09:15 годині (а.с.24), про що повідомлено сторін (а.с.25).

В судове засіданні 13.03.2025 року сторони не прибули, хоча були повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронних листів (а.с.25-26).

12.03.2025 року начальник відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 надіслала клопотання про відкладення судового розгляду на іншу дату та проведення судового розгляду в режимі відеоконференції з приміщення залу судових засідань Тарутинського районного суду Одеської області (а.с.27).

Ухвалою від 13.03.2025 року клопотання слідчого задоволено, судовий розгляд скарги відкладено на 09:30 годину 24.03.2025 року, клопотання слідчого про проведення судового розгляду в режимі відеоконференції - задоволено (а.с.28), про що повідомлено сторін по справі (а.с.29-31).

В судове засідання 24.03.2025 року:

-заявник не прибула, а ні до Болградського районного суд Одеської області, а ні до Тарутинського районного суду Одеської області, причини неявки не повідомила. Двічі була сповіщена належним чином шляхом надіслання ухвали слідчого судді на електронну пошту, зазначену заявником у скарзі: ІНФОРМАЦІЯ_1 . Жодних заяв, клопатань до суду не подавала;

-начальник відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 в зал судових засідань Тарутинського районного суду Одеської області не прибула, хоча слідчим суддею було задоволено клопотання про проведення судового засідання з розгляду даної скарги в режимі відеоконференцзв`язку з Тарутинським районним судом Одеської області (а.с.29).

Слідчий суддя, ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_3 дійшов до наступного висновку.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить: здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У зв`язку із судовим контролем важливою є вимога про доступ до суду, яка означає, що з юрисдикції судів не можна вилучати будь-які звернення (клопотання, позови, заяви, скарги), надавати певним категоріям осіб імунітети від звернень до суду. Судові рішення з огляду на зміст принципу верховенства права повинні утверджувати справедливість і права людини, укріплювати довіру до органів, що беруть участь у розслідуванні і судовому розгляді кримінальних правопорушень.

Стаття 55 Конституції України встановлює, що кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоуправління, громадських об`єднань та посадових осіб.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Так, пунктом 3 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: - рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Отже, як вбачається із положень вищевказаної норми, слідчий суддя не в праві проводити розгляд скарги за відсутності скаржника за будь-яких умов.

Відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Заявник (скаржник) ОСОБА_3 про дату та час судового засідання двічі була повідомлена належним чином, про що свідчить довідка про доставку повідомлення від 10.03.2025 року (а..25) та від 13.03.2025 (а..29 зворотна сторінка), тобто судом вжиті процесуальні заходи для належного повідомлення заявника (скаржника) про розгляд скарги, участь якого в її розгляді згідно із ч. 3 ст. 306 КПК України є обов`язковою.

Чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено, яким саме чином повинен діяти слідчий суддя та яке саме процесуальне рішення він повинен приймати у випадку неявки без поважних причин обов`язкового учасника судового провадження, яким, в розумінні ч. 3 ст. 306 КПК України, являється скаржник чи його представник.

Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу "якості закону", про що наголошував ЄСПЛ у своєму рішенні від 14 жовтня 2010 року по справі "Щокін проти України". Зокрема, у разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для таких осіб підхід.

Тобто, вирішення колізій, прогалин у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (скаржника).

Згідно абз. 12 розділу 7 Узагальнення ВССУ "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування" визначено наступне: у разі неявки скаржника слідчі судді постановляють ухвали про залишення відповідних скарг без розгляду. Такий підхід суду відповідає вимогам ч. 3 ст. 306 КПК України, згідно із якою розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Отже, у контексті вирішення питання про дії слідчого судді в разі відсутності скаржника, який належним чином повідомлений та який не з`явився на такий розгляд, слід зважати на те, що слідчим суддям доцільно у таких випадках залишати скаргу без розгляду. У випадку залишення скарги без розгляду скаржник буде мати право повторно звернутися з такою скаргою до слідчого судді.

Враховуючи положення ст. 7 КПК України, справедливий судовий розгляд має ґрунтуватися на принципі рівності сторін, який передбачає надання розумної можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в істотно менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Оскільки законом створені найбільш сприятливі умови для швидкого захисту порушених прав під час досудового розслідування, строк проведення якого чітко обмежений, як і обмежений строк розгляду скарг, скаржник, звертаючись до слідчого судді повинен добросовісно користуватися такою процесуальною можливістю та з`явитися в судове засідання для надання особистих пояснень. Неявка належно повідомленого скаржника дає слідчому судді право залишити його скаргу без розгляду, що, однак, не позбавляє скаржника права повторно звернутися до суду в межах строку на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Однак, у судове засідання, заявник (скаржник) ОСОБА_3 не з`явилася та не повідомила про причини неявки.

Така поведінка заявника (скаржника), на думку слідчого судді, свідчить про її зловживання своїми процесуальними правами та перешкоджає розгляду скарги слідчим суддею в передбачені законом строки.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги те, що заявник (скаржник) повідомлялася про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, участь свого представника не забезпечила, при цьому її участь в силу вимог закону в даній категорії справ є обов`язковою, слідчий суддя приходить до висновку про залишення поданої скарги без розгляду, що не позбавить заявника (скаржника) можливості повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 14 березня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000039 від 12.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.266 КК України - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1