Номер провадження:1-кс/521/3971/24
У Х В А Л А

30 грудня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бучі, Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , начальника радіостанції військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», за попередніми відомостями раніше не судимого,

підозрюваного в кримінальному провадженні за №0001556, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01 листопада 2024 року у період часу з 21 години 00 хвилин до 21 години 26 хвилин, ОСОБА_4 сидів на лавочці біля тротуару, розташованого напроти будинку № 46 по вулиці Євгенія Танцюри (Генерала Петрова) в місті Одесі, де повз нього проходили ОСОБА_8 та ОСОБА_9 разом зі своєю малолітньою дочкою ОСОБА_10 , які гучно розмовляли та сміялись. Така поведінка жінок не сподобалась ОСОБА_4 та він зробив їм зауваження, проте останні на зауваження ОСОБА_4 належним чином не відреагували.

В подальшому, ОСОБА_4 підійнявся з лавочки та підійшов до жінок, після чого між ними виникла словесна перепалка, яка підсилювалась нецензурною лайкою на адресу одне одного, після чого ОСОБА_4 наніс один удар долонею руки в область ОСОБА_9 , яка натомість нанесла йому один удар ногою в область його статевого органу.

Далі, ОСОБА_4 дістав зі своєї нагрудної сумки травматичний пістолет «Форт 12РМ» та скерував його у напрямку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Злякавшись такої агресивної поведінки ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покликали на допомогу, на що відреагував ОСОБА_11 , який знаходився неподалік та підбіг до них, після чого ОСОБА_4 направив травматичний пістолет у напрямку ОСОБА_11 та декілька разів натиснув на спусковий гачок, проте постріли не відбулись.

В цей час, до ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 підійшов ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та почав заспокоювати ОСОБА_4 , проте останній, усвідомлюючи, що він перебуває в громадському місці, у зв`язку із виниклим конфліктом з перехожими, діючи з прямим умислом, тобто розуміючи противоправний характер своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, маючи на меті протиставити себе загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, у присутності інших осіб та нехтуючи цим, утримуючи в своїй руці травматичний пістолет «Форт 12РМ», застосував вказаний предмет, а саме здійснив один постріл у напрямку ОСОБА_12 , чим наніс останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення грудної клітини в ділянці 12 ребра.

У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, проявляючи особливу зухвалість, ОСОБА_4 розпочав бігти за ОСОБА_11 , який в свою чергу почав втікати в напрямку проїжджої частини вулиці Євгенія Танцюри в місті Одесі та здійснив ще декілька пострілів у його напрямку, після чого повернувся та здійснив ще один постріл у напрямку ОСОБА_12 , чим наніс йому тілесне ушкодження у виді вогнепального поранення шиї.

02.11.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

02.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

04.11.2024 ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком до 01.01.2025.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляд місця події за адресою: м. Одеса, вул. Євгенія Танцюри (Генерала Петрова), буд. 46; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого, наданої ОСОБА_12 ; протоколом затримання підозрюваної особи ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Враховуючи те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчується 01.01.2025, до вказаного часу завершити досудове розслідування не є можливим, сторона обвинувачення звернулася до суду з відповідним клопотанням так, як ризики передбачені ст. 177 КПК України, жодним чином не зменшилися, існує необхідність в продовженні строку дії запобіжного заходу у домашнього арешту, що був обраний відносно підозрюваного.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а метою досягнення дієвості цього провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 4 ст. 42 КПК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для продовження строку домашнього арешту необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, відповідно до яких:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризиком можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (позбавлення волі на строк від 3 до 7 років) дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, оскільки йому відома адреса мешкання потерпілого, адже його покази є визначальними у кримінальному провадженні. Разом з тим, з метою укриття своєї злочинної діяльності може впливати на зазначену особу, щоб та утримались від спілкування з правоохоронними органами. ОСОБА_4 є військовослужбовцем у зв`язку із покладеними на нього обов`язками військової служби має доступ до зброї, що може призвести до її використання шляхом залякування та погрозою застосування насильства для впливу на потерпілого або ж свідків.

Крім того, у зв`язку із військовою агресією збройних сил Російської Федерації та впровадженням на території України воєнного стану, відповідно до рішення Верховного головнокомандувача №64/2022, вказані ризики лише збільшились, оскільки повсякденний уклад цивільного способу життя порушений, що лише сприятиме можливим спробам підозрюваного переховатися від суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні ускладненню проведенню процесу, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, у розумні строки, у зв`язку із намаганням уникнути кримінальної відповідальності.

Зокрема, у справі «Яблонський проти Польщі» №33492/96, пункт 83, від 21.12.2000 року, Суд зауважує, що відповідно до пункту 3 статті 5 органи влади, приймаючи рішення про те, чи слід звільняти чи затримувати особу, зобов`язані розглянути альтернативні заходи забезпечення його появи на суді. Дійсно, ця Стаття передбачає не лише право на «судовий розгляд упродовж розумного строку або звільнення до розгляду», але також передбачає, що «звільнення може бути обумовлено гарантіями його явки до суду».

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що цей запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного, враховуючи тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також той факт, що ОСОБА_4 проходячи військову службу на вищевказаній посаді, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України, що безперечно вказує на нехтування ним покладених нього обов`язків військової служби та дисципліни.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді застави пов`язана з тим, що останній вчинив злочин із застосуванням насильства, мав на меті позбавити життя іншу особу на ґрунті особистих мотивів, та нехтуючи високими цінностями суспільства порушив вимоги закону, що вказує на те, що такий запобіжний захід не може гарантувати виконання ним покладених.

Згідно з п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно практики Суду, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зав`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх судових засідань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Разом з цим, у справі «І.А. проти Франції» №1/1998/904/1116 від 23.09.1998 року Суд вказує, що національний суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, у справі «Лабіта проти Італії» №26772/95 від 06.04.2000 року Суд також нагадує, що існування розумної підозри, що заарештована особа вчинила правопорушення, є умовою sinequanon (те, без чого неможливо) для тривалого тримання під вартою, але через деякий час ця умова перестає бути достатньою. У таких випадках Суд повинен встановити, чи інші підстави, наведені судовими органами, виправдовують подальше позбавлення свободи. У разі «відповідності» і «достатності» таких підстав Суд має також з`ясувати, чи компетентні національні органи виявили «особливу ретельність» у здійсненні провадження.

Зокрема, в справі «Білуха проти України» №33949/02 від 09.11.2006 Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка підозрюваного та відповідних органів влади та ін. Також Суд зазначає, що тільки ті затримки, які сталися з вини держави (правоохоронних органів), можуть виправдати висновок стосовно недотримання вимоги «розумного строку» (п.п.61, 64).

Водночас, Малиновський районний суд м. Одеси своєю ухвалою від 04.11.2024 підтвердив обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та підтвердив наявність ризиків зазначених прокурором.

23.12.2024 до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону скеровано клопотання про продовження строку досудового розслідування до 3-х місяців, в рамках кримінального провадження №0001556 від 02.11.2024, з метою погодження вказаного клопотання.

Так, 24.12.2024 керівником Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до 3-х місяців, а саме до 02.02.2025 в рамках кримінального провадження №0001556 від 02.11.2024.

Клопотання про продовження строку домашнього арешту, крім відомостей, зазначених у статті 181 КПК України цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт.

На теперішній час у сторони обвинувачення є об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт, зокрема для виконання завдань кримінального провадження необхідно провести наступні слідчі та процесуальні дії, які неможливо зробити протягом часу, який залишився до закінчення двомісячного строку досудового розслідування, а саме: отримати та долучити до матеріалів провадження висновок судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_12 ; отримати та долучити до матеріалів провадження висновок амбулаторної психолого-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_4 ; отримати та долучити до матеріалів провадження висновок комплексної судової експертизи зброї та вибухово-технічної експертизи за експертними спеціальностями 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», 3.2. «Балістичне дослідження слідів зброї, слідів пострілу та ситуаційних обставин пострілу», 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу»; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок медико-криміналістичної експертизи щодо одягу одягу потерпілого ОСОБА_12 ; після отримання висновку медико-криміналістичної експертизи та речових доказів, призначити судово-медичну (імунологічну) експертизу; провести слідчий експеримент за участі потерпілого ОСОБА_12 ; провести слідчий експеримент за участі підозрюваного ОСОБА_4 , виконати інші слідчі та процесуальні дії, в проведенні яких виникне необхідність, з урахуванням зібраних доказів повідомити ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри в остаточній редакції.

Відомості, які будуть отримані в результаті здійснення перелічених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, дозволять отримати докази, які можуть бути використані під час судового розгляду, забезпечать всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Окрім того, у кримінальному провадженні необхідно виконати вимоги ст.ст. 283, 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 496 КК України.

Захисник частково підтримав клопотання прокурора, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, зазначив, що підозрюваний має захворювання, просив долучити медичну документацію, яка підтверджує хвороби підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав захисника.

Прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, виходячи з наступного.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Під час вивчення мети і підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею встановлено, що заявлені органом досудового розслідування ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування домашнього арешту слідчим суддею, не зменшились.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, також були перевірені слідчим суддею при обрані вказаного запобіжного заходу. Будь які обставини на час розгляду вказаного клопотання не змінились.

Отже, продовжуючи строк застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає, що це може забезпечити належним чином контроль за місцем проживання. Обов`язки які покладаються на підозрюваного зможуть забезпечити належну поведінку останнього. Підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватою (за ч. 4 ст. 296 КК України передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років), вік та стан здоров`я підозрюваного (у віці 39 років), наявність постійного місця мешкання та місце реєстрації, міцні соціальні зв`язки, членів сім`ї і родичів, військовослужбовець, за місцем проходження служби характеризується позитивно, необхідність пройти медико-соціально-експертну комісію (МСЕК), раніше не судимого.

Окрім того, 24.12.2024 керівником Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до 3-х місяців, а саме до 02.02.2025 в рамках кримінального провадження №0001556 від 02.11.2024.

Таким чином, враховуючи, що для завершення досудового розслідування необхідно здійснити ряд слідчих дій, слідчий суддя вважає, що є всі підстави для продовження терміну тримання під нічним домашнім арештом підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.02.2025 року, з забороною підозрюваному в певний час доби, а саме: з 22:00 до 06:00 наступної доби, залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Продовжити дію покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , таких обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися із м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити для виконання до ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1