ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/946/25 Номер провадження 11-сс/814/189/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участі прокурора - ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтаві матеріали провадження за клопотанням старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 , подане в межах кримінального провадження № 0000097 від 24.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого на посаді тракториста в ПСП «Царедарівське», раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 28 січня 2025 року,

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)», в межах строку досудового розслідування з 28.01.2025 року по 25.03.2025 року о 18 год. 10 хв.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також спричинили малолітньому потерпілому ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 та потерпілому ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Також, встановлено, що ОСОБА_8 за інформацією, наданої КНП «Лубенська ЛІЛ» 24.01.2025, знаходився в післяопераційному стані з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, відритий перелом 3-4 пальця лівої кисті на рівні основи фаланга, забійна рана підборіддя, клінічно тверезий. Станом на 24.01.2025 проведення слідчих дій та утримання в умовах ІТТ не було можливим (згідно даних т.в.о. директора КНП «Лубенська ЛІЛ» ).

При цьому, згідно інформації КНП «Лубенська ЛІЛ» від 25.01.2025 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно інформації наданої КНП «Лубенська ЛІЛ» 24.01.2025 знаходився в післяопераційному стані з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, відритий перелом 3-4 пальця лівої кисті на рівні основи фаланга, забійна рана підборіддя, клінічно тверезий. Станом на 25.01.2025 проведення слідчих дій та утримання в умовах ІТТ не протипоказано. Хворий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 о 10 год 50 хв, самостійно покинув відділення (згідно даних т.в.о. директора КНП «Лубенська ЛІЛ»).

Таким чином, ОСОБА_8 без дозволу уповноважених працівників ГУНП в Полтавській області самостійно покинув КНП «Лубенська ЛІЛ» з метою ухилення від отримання повідомлення про підозру та можливості подальшого затримання останнього уповноваженою службовою особою ГУНП в Полтавській області в порядку ст. 208 КПК України.

25.01.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що в клопотанні наявні вагомі докази про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, знайшли своє підтвердження ризики, передбачені п.п. 1,5 ст. 177 КПК України, а тому з метою запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням особи підозрюваного, слідчий суддя застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі адвокат просить ухвалу слідчого судді скасувати, змінити запобіжний захід ОСОБА_8 з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Вказує, що ризики передбачені статтею 177 КПК України відсутні, прокурором жодним чином не підтверджені, також не підтверджено те, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить відповідну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 .

У сторони обвинувачення відсутні достатні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, має намір вчинити інший злочин, впливати на свідків або буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Зазначає, що без належної уваги слідчого судді залишилися дані про майновий стан підозрюваного та його міцні соціальні зв`язки, та який має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, а на його утриманні перебувають троє дітей.

Також вказує, що у мотивувальній частині ухвали слідчого судді мається посилання на подання прокурором клопотання у рамках кримінального провадження № 0000097 від 24.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у той час як ОСОБА_8 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Заслухавши доповідача, адвоката та підозрюваного в підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора, який вказував про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, та просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги адвоката, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

За змістом ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що 25 січня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зміст поняття «обґрунтована підозра», що є підставою для застосування до особи запобіжного заходу, нормами КПК України прямо не визначено, в зв`язку з чим відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно керуватись усталеною практикою Європейського суду з прав людини.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України доводиться відомостями, які містяться в протоколах: огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24 січня 2025 року про обставини події, огляду трупа ОСОБА_10 , довідкою медичного закладу КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенського міської ради про отримання тілесних ушкоджень малолітнім ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , допиту свідка ОСОБА_13 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіривши надані апеляційному суду матеріали, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Підставою для застосування запобіжного заходу також є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч твердженням захисника, дійшов правильного висновку про його наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, його наслідки, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер та досить високий ступінь суспільної небезпечності самого злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Разом з тим, в обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема вчинити інше кримінальне правопорушення прокурор зазначив, що підозрюваний не позбавлений права керування транспортними засобами.

Колегія суддів вважає, що посилання сторони обвинувачення на наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) носять абстрактний характер, так як жодного доказу вчинення ОСОБА_8 дій, які б свідчили про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, або реальної можливості вчинити його в майбутньому клопотання й додані до нього матеріали не містять.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_14 має посвідчення водія не можуть свідчити про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення, оскільки відсутні дані про його притягнення до кримінальної відповідальності раніше або інші обставини на підтвердження зазначеного.

З урахуванням вказаного, колегія суддів дійшла висновку про те, що ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, який вказаний у клопотанні є недоведеним та необґрунтованим, враховуючи відсутність даних, що вказують на існування даного ризику.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначені у клопотанні.

Обмеження розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком стандартних законодавчих підстав для його застосування, без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції з прав людини та п.85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.

За змістом ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

Так, з урахуванням особи підозрюваного, який є соціально активною особою, приймає активну участь у забезпеченню життєдіяльності військових частин та формувань, має постійне місце проживання та сталі соціальні зв`язки, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштований в ПСП «Царедарівське» на посаді тракториста, приймаючи до уваги його характер та моральні якості, репутацію, позитивні характеристики як за місцем роботи в ПСП «Царедарівське», як працівника, так і учасника в ході проведення спортивних змагань, майновий стан, ставлення до скоєного, відшкодування збитків, відсутність у представника потерпілого-малолітнього ОСОБА_11 батька ОСОБА_15 та потерпілого ОСОБА_12 претензій матеріального та морального характеру колегія суддів вважає, що прокурором не доведено обставини, передбаченої ч.3 ст. 176, ч. 1 ст. 183 та п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Достатніх даних, які б переконливо вказували на безумовну необхідність застосування щодо ОСОБА_8 виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість усунення встановленого щодо останнього ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, лише у спосіб застосування найсуворішого запобіжного заходу, апеляційному суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення) та 2 (наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор) частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. ч. 5 і 6 ст. 194 КПК України.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків з переліку визначених частиною 1 статті 177 КПК України, на які вказує прокурор, але не доведено неможливості йому запобігти шляхом застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів приходить до висновку, що менш суворий запобіжний захід після тримання під вартою у вигляді домашнього арешту в сукупності з процесуальними обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України, які слід покласти на підозрюваного, буде цілком обґрунтованим та достатнім для запобігання вказаному ризику і забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Враховуючи викладене вище, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової, якою клопотання прокурора необхідно задовольнити частково та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, поклавши на нього процесуальні обов`язки.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 28 січня 2025 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, тобто до 25 березня 2025 року, заборонивши у нічний час з 22-00 години до 06 години залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_8 процесуальні обов`язки: не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4