Провадження №11-кп/824/2012/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених, представника потерпілого - адвоката ОСОБА_11 , заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_12 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, працюючого не офіційно таксистом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, не одруженого, працюючого неофіційно комплектувальником на складі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_13 завдану моральну шкоду у розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн.

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2024 року.

В обгрунтування пропуску строку на оскарження вироку суду першої інстанції зазначає, що вирок суду від 18 червня 2024 року не отримував та зі змістом вироку ознайомився лише 28 жовтня 2024 року в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку клопотання про поновлення строку на оскарження вироку, думку обвинувачених, які підтримали клопотання захисника, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення даного клопотання, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення (ч. 3 ст. 395 КПК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Право на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

Колегія суддів звертає увагу на те, що обов`язок довести перед судом наявність певних обставин, які не дозволили своєчасно звернутися з апеляційною скаргою покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, повний текст вирок суду від 18 червня 2024 року було проголошено 20 червня 2024 року, виходячи з вимог ч.3 ст.395 КПК України, останнім днем для подачі стороною захисту апеляційної скарги є 20 липня 2024 року, проте захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою 13 листопада 2024 року.

Колегія судів звертає увагу на те, що будь - яких порушень права на захист обвинувачених під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції не було. Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисники - ОСОБА_9 , ОСОБА_14 були присутніми в судовому засіданні 18 червня 2024 року, обізнані з виходом суду до нарадчої кімнати та датою проголошення вироку - 20 червня 2024 року.

Проте, своїм правом захисник ОСОБА_9 не скористався, під час проголошення вироку до суду першої інстанції не з`явився, належної зацікавленості у обізнаності щодо результатів прийнятого судом рішення не проявив, із заявою про отримання копії цього вироку до суду першої інстанції не звертався.

Колегія суддів вважає посилання захисника, як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження, на те, що з вироком суду захисник ознайомився лише в суді апеляційної інстанції, неспроможними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у клопотанні захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду, не наведено переконливих обставин, які б вказували про об`єктивну неможливість подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк та порядок.

З врахуванням наведеного, а також відстуністю поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, в силу ст.ст.117, 399 ч.3 п.4 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає, що в поновленні пропущеного строку захиснику ОСОБА_9 слід відмовити, а подану захисником апеляційну скаргу - повернути.

Керуючись ст.ст.376, 399, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 296 КК України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: