Справа № 308/33/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Новоселиця, Долинський район, Івано-Франківська область, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, обіймає посаду лікаря-офтальмолога відділення отоларингології, щелепно-лицьової хірургії та офтальмології КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, неодруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 369-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000372, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2024,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 369-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000372, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2024.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000372, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2, ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_8 (лікарем-офтальмологом відділення отоларингології, офтальмології та щелепно-лицьової хірургії КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради) та невстановленою на даний час особою, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення, умисно вчинив діяння, яке має ознаки корупційного злочину, при наступних обставинах.

18.07.2024 ОСОБА_9 звернувся для обстеження в офтальмологічне відділення КНП «Хустська центральної лікарні імені Віцинського О.П.», оскільки в нього погіршився зір та, зокрема, з`ясувати наявність у нього підстав для отримання відповідної групи інвалідності через проблеми із зором.

Перебуваючи в приміщенні офтальмологічного відділення вказаної лікарні, отримав від невстановленої органом досудового розслідування особи, із числа медичних працівників офтальмологічного відділення вказаної лікарні, інформацію про можливість вирішення питання щодо сприяння в оформленні групи інвалідності по зору в органах МСЕК за відповідну неправомірну грошову винагороду в розмірі від 3000 до 5000 доларів США, оскільки наявного в нього захворювання на зір не достатньо для отримання такої інвалідності.

ОСОБА_9 , будучи ознайомленим із такою пропозицією невстановленої особи, погодився на її протиправні вимоги, однак, розуміючи незаконність зазначених дій та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально караним, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів та в подальшому почав діяти під їхнім контролем з метою викриття протиправної діяльності медичних працівників.

07.08.2024 ОСОБА_9 вчергове прийшов до офтальмологічного відділення КНП «Хустська центральна лікарня імені Віцинського О.П.», де отримав виписку про фіктивне лікування у даному відділенні та був скерований до лікаря-офтальмолога відділення отоларингології, офтальмології та щелепно-лицьової хірургії КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради ОСОБА_8 для продовження фіктивного процесу лікування та подальшого вирішення питання про вплив нею на органи МСЕК для прийняття позитивного рішення щодо надання ОСОБА_9 відповідної групи інвалідності.

09.08.2024 ОСОБА_9 з`явився до відділення отоларингології, офтальмології та щелепно-лицьової хірургії КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 22, де в приміщенні вказаного відділення зустрівся з лікарем-офтальмологом ОСОБА_8 з метою посприяти йому у вирішенні питання його фіктивного лікування, встановлення йому потрібних діагнозів та в подальшому вирішення питання щодо позитивного надання йому відповідної групи інвалідності по зору в органах МСЕК.

Тоді у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення, яка вирішила скористатися даною ситуацією та шляхом одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 збагатитися злочинним шляхом, повідомивши останнього про те, що завдяки своїм особистим та професійним відносинам вона може вирішити з посадовими особами Обласного центру медико-соціальної експертизи питання щодо безперешкодного отримання ним відповідної групи інвалідності по зору. Для реалізації свого злочинного плану ОСОБА_8 викликала лікаря-офтальмолога відділення отоларингології, офтальмології та щелепно-лицьової хірургії КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради ОСОБА_4 , якого, в подальшому, за ініціативи ОСОБА_8 було призначено лікуючим лікарем ОСОБА_9 , й у присутності останнього повідомила ОСОБА_4 про наміри вирішення питання фіктивного лікування ОСОБА_9 , встановлення йому потрібних діагнозів та в подальшому вирішення питання щодо надання йому відповідної групи інвалідності по зору в Обласному центрі медико-соціальної експертизи, що ОСОБА_4 підтримав.

У подальшому, цього ж дня, 09.08.2024, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які надалі діяли з єдиним умислом, спрямованим на незаконне збагачення та подальший вплив на посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи, знаходячись в приміщенні робочого кабінету ОСОБА_8 , повідомили ОСОБА_9 обставини його фіктивного лікування у їхньому відділенні, надали йому консультацію, яким чином він має поводитися та що робити. Разом з тим, ОСОБА_8 у присутності ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_9 , що за позитивне вирішення ними питання в Обласному центрі медико-соціальної експертизи про надання йому інвалідності він повинен надати їй грошові кошти в сумі від 3000 до 4000 доларів США, написавши вказану суму на папері. Своєю чергою ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 , що за фіктивне лікування його у відділенні отоларингології, офтальмології та щелепно-лицьової хірургії КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, що є однією з умов отримання позитивного рішення органами МСЕК, отримання належних виписок та діагнозів він повинен надати їм грошові кошти в сумі 1200 доларів США, написавши вказану суму на папері.

16.08.2024, приблизно о 09.15 год., ОСОБА_9 , на виконання попередньої домовленості, в робочому кабінеті ОСОБА_8 , зустрівся з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого протиправного збагачення, одержали від ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів, частину раніше обумовлених грошових коштів в сумі 700 доларів США, за фіктивне лікування та подальший їхній вплив на посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи щодо позитивного вирішення питання про надання йому інвалідності, які ОСОБА_9 передав ОСОБА_4 , після чого останній передав ОСОБА_9 виписку про фіктивне стаціонарне лікування у їхньому відділення з 09.08.2024 по 16.08.2024, яке він насправді не проходив.

Крім того, 13.09.2024, ОСОБА_8 , яка діяла спільним умислом із ОСОБА_4 та невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо впливу на посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи для отримання ОСОБА_9 позитивного рішення з приводу надання йому інвалідності, знаходячись в робочому кабінеті за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 22, в рамках контролю за вчиненням злочину, за належне оформлення медичної документації, отримала від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 200 доларів США та 1000 гривень.

Також, 30.10.2024, ОСОБА_8 , яка діяла спільним умислом із ОСОБА_4 та невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо впливу на посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи для отримання ОСОБА_9 позитивного рішення з приводу надання йому інвалідності, перебуваючи в робочому кабінеті, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 22, в рамках контролю за вчиненням злочину, за належне оформлення медичної документації, отримала від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 100 доларів США.

27.11.2024, приблизно о 08.00 год., ОСОБА_9 , на виконання попередніх вказівок ОСОБА_8 , яка діяла спільним умислом із ОСОБА_4 та невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо впливу на посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи для отримання ОСОБА_9 позитивного рішення з приводу надання йому інвалідності, зустрівся з останньою в її робочому кабінеті, що у відділенні отоларингології, офтальмології та щелепно-лицьової хірургії КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 22, та, згідно з вказівками останньої, приніс з собою заздалегідь сформовану невстановленою особою медичну документацію з КНП «Хустська центральна лікарня імені Віцинського О.П.» про його фіктивне лікування також у вказаній лікарні, яка була необхідна для подачі до Обласного центру медико-соціальної експертизи. ОСОБА_8 вчергове проконсультувала його з приводу проходження ним МСЕК та запевнила, що Обласним центром медико-соціальної експертизи йому буде надано позитивне рішення щодо отримання відповідної групи інвалідності по зору. Після цього ОСОБА_8 , яка діяла спільним умислом із ОСОБА_4 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого протиправного збагачення уточнила, що за вплив на позитивне рішення Обласним центром медико-соціальної експертизи він повинен надати їй грошові кошти в сумі 5000 доларів США, після чого може вільно йти до Обласного центру медико-соціальної експертизи та проходити комісію.

На виконання пропозиції ОСОБА_8 передати їй грошові кошти, ОСОБА_9 , діючи під контролем правоохоронних органів, передав їй грошові кошти в сумі 5000 доларів США, після чого, в цей же день, 27.11.2024, отримав позитивне рішення Обласного центру медико-соціальної експертизи щодо призначення йому ІІІ групи інвалідності по зору, терміном на один рік.

Таким чином, ОСОБА_4 , шляхом надання порад та усуненням перешкод, що проявилося у фіктивному лікуванні ОСОБА_9 та подальшій видачі виписки про таке лікування, що є обов`язковою умовою для проходження медико-соціальної експертизи, сприяв впливу ОСОБА_8 на посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи щодо отримання ОСОБА_9 позитивного рішення Обласним центром медико-соціальної експертизи про призначення йому інвалідності.

Загалом, в період з 16.08.2024 по 27.11.2024, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які діяли за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримали від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в загальній сумі 6000 доларів США та 1000 гривень за вплив на посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи щодо отримання ним позитивного рішення Обласним центром медико-соціальної експертизи про призначення йому інвалідності.

За результатами розслідування та зібраних доказів ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто пособництво в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами проведених відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_4 НСРД та іншими зібраними в ході проведення досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Як зауважує слідчий, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії нетяжких, але є корупційним та пов`язаний з одержанням неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тому обирати відносно нього запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, особистої поруки або застави є недоцільно та неефективно. Однак, неконтрольоване пересування підозрюваного може призвести до вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Санкція ч. 2 ст. 369-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років. Запобіжний захід у виді домашнього арешту є другим по суворості запобіжним заходом з числа передбачених діючим кримінальним процесуальним законодавством України. Тому, на думку слідчого, його застосування до підозрюваного ОСОБА_4 повинно забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Слідчий вказує, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про те, що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, розуміючи невідворотність покарання за вчинений нею злочин; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які не встановлені органом досудового розслідування; незаконного впливати на свідка, тобто чинити на нього психологічний тиск чи фізичний вплив щоб він змінив або відмовився від своїх показів, або схиляти свідка до надання неправдивих показань з обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто перешкодити явці свідків до органу досудового розслідування та в суд для проведення слідчих дій та надання показів; вчиняти інші кримінальні правопорушення. Наведене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому до нього слід застосувати міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

На підставі наведеного, з метою сприяння не ухиленню ОСОБА_4 від слідства та суду, не вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів та покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого прокурора чи суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання, а саме: будинок АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив проти клопотання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, зауваживши як на відсутності підстав для внесення даного клопотання, так і відсутності обґрунтованої підозри. Його підзахисний є лікарем офтальмологом-хірургом, який здійснює операції, чергує вночі та має пацієнтів, лікування яких веде давно, у тому числі щодо глаукоми. Уточнив, щоу клопотанні невірно зазначено адресу місця проживання підозрюваного, зокрема, в частині зазначення номеру будинку.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, зауваживши, що надає також консультації у військовому госпіталі міста Мукачево, у якому наразі відсутній офтальмолог.

Заслухавши учасників кримінального провадження, розглянувши дане клопотання та дослідивши матеріали, які додані до клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000372, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2, ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 369-2 КК України.

03.01.2025 у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 369-2 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: пособництво в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться у доданих до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про наявність обґрунтованої підозри на даному етапі досудового розслідування, яка за матеріалами клопотання підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: листом начальника УСБУ в Закарпатській області щодо виконання доручення від 26.12.2024 №58-1906-х; постановою про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчий (розшукових) дій від 31.07.2024; протоколом про ідентифікацію та вручення грошових коштів від 16.08.2024, 13.09.2024, 27.11.2024; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (контроль за вчиненням злочину) від 07.10.2024, 17.12.2024; протоколом огляду і вилучення в особи предметів, отриманих в ході проведення контролю за вчиненням злочину від 16.08.2024; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (аудіо-, відеоконтроль особи) від 07.10.2024, 17.12.2024.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04), рішення від 21.04.2011) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Водночас, слідчий суддя зазначає, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

В контексті практики Європейського суду з прав людини слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 369-2 КК України, вік та стан здоров`я підозрюваного, який є особою молодого віку, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, який обіймає посаду лікаря-офтальмолога відділення отоларингології, офтальмології та щелепно-лицьової хірургії КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, а також працює в ТОВ «Медичний центр «Мірум» на посаді лікаря-офтальмолога на умовах зовнішнього сумісництва, майновий стан підозрюваного та відсутність у нього судимостей.

Беручи до уваги вищенаведене та вивчені матеріали клопотання, обґрунтування сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає доведеним під час розгляду клопотання наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 та суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного.

Доводи сторони обвинувачення про існування інших ризиків, зазначених у клопотанні, належним чином не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку із чим ці ризики не враховуються слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 .

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що згідно з графіком чергувань офтальмологів на січень 2025 року, затвердженим директором КНП «ЗОКЛ ім. А. Новака», у ОСОБА_4 наступний графік чергувань: 10, 20, 26, 27.01.2025.

Слідчий суддя також бере до уваги ту обставину, що підозрюваний у рамках даного кримінального провадження затриманим у порядку, визначеному ст. 208 КПК України, не був.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Стороною обвинувачення на підтвердження необхідності застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не надано жодного підтвердження та не наведено достатніх доводів на обґрунтування застосування саме такого запобіжного заходу.

Відтак, оцінюючи доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування відносно підозрюваного цього запобіжного заходу, слідчий суддя констатує, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який наведено у клопотанні та встановлено слідчим суддею можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Виходячи з встановлених слідчим суддею обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що в силу характеру діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 , та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, стороною обвинувачення не доведено на даному етапі досудового розслідування необхідність застосування відносно нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з метою запобігання ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, а тому в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту слід відмовити.

Водночас, беручи до уваги наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, виходячи із забезпечення конституційного права підозрюваного на працю, встановленого ст. 43 Конституції України, та роду його роботи (є лікарем-офтальмологом), слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти зазначену ризику.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного слідчим суддею на даному етапі досудового розслідування не встановлено та сторонами кримінального провадження не наведено.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

При обранні запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту м. Ужгород, Закарпатська область, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Керуючись ст. ст. 176-179, 181, 186, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 369-2 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у відповідності до частини п`ятої статті 194 КПК України наступні процесуальні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатися із населеного пункту м. Ужгород, Закарпатська область, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Виконання зазначених обов`язків покласти на підозрюваного ОСОБА_4 до 02 березня 2025 року, включно.

Згідно з частиною сьомою статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Підозрюваного ОСОБА_4 письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1