Справа № 214/89/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження № 0002421, № 0001853 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 121 ч.1, 15 ч.3, 185 ч.3 КК України, суд,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту в рамках кримінального провадження № №0002421 від 23.11.2018 року, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, встановлено, що ОСОБА_4 22.11.2018 о 12.00 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, які носять таємний характер, скориставшись відсутністю уваги власників приміщення, а також можливих свідків і очевидців, шляхом відчинення огорожі, таємно проникла на територію приватного домоволодіння, яке розташоване за адресою по АДРЕСА_1 , зайшовши до літньої кухні, звідки викрала майно належне потерпілому ОСОБА_6 , а саме: хлібопекарню фірми « Orion» модель ОВМ 27G, загальною вартістю 976 грн. 67 коп. без урахування ПДВ, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 17/12.1/958 від 14.12.2018 року, яку взяла до рук, та зразу попрямувала до виходу з літньої кухні, не покинувши територію домоволодіння. Однак, свій злочинний намір ОСОБА_4 не довела до кінця з причин, які не залежали від її волі, так як була зупинена потерпілою особою, якому належить вищевказане майно, та свідками, при спробі зникнути з місця події та розпорядитися викраденим майном на свій розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 було завдано матеріальний збиток на загальну суму 976 гривень 67 копійок.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками: незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), який не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, не вчинивши усіх дій, які вважала би необхідними для доведення злочину до кінця, поєднаного з проникненням в житло.

20 лютого 2025 прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку із набранням чинності Законом, яким скасована відповідальність за діяння, вчинені обвинуваченим на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, яке мотивовано тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України, яким дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала у судовому засіданні клопотання прокурора та просила суд його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, доходить таких висновків.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частина 1 ст. 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Частина 6 ст.3 КК України передбачає, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Отже, новим законом збільшено вартість майна, за якою розмежовується адміністративна та кримінальна відповідальність за його таємне викрадення, з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що визначалися ст. 51 у редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян. Таким чином, після набрання чинності цим законом кримінально караною є крадіжка на суму, що перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно абзацу четвертого частини сьомої статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Станом на 2018 рік, коли було вчинено інкриміновану ОСОБА_4 крадіжку, прожитковий мінімум для працездатних відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» становить 1762,00 грн.

З огляду на зазначене розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для цілей кримінально-правової кваліфікації становить 881,00 грн. Отже, з огляду на положення Закону № 3886-ХІ, який має зворотну дію в часі, кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна, вчинене у 2018 році, настає за умови вартості такого майна понад 1762,00 грн.

Зазначені зміни до КУпАП скасовують кримінальну відповідальність за крадіжки на суми від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому згідно з ч. 1 ст. 5 КК мають зворотну дію в часі.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Судом встановлено, що обвинувачена, під час судового розгляду, проти закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України не заперечувала.

Таким чином, суд робить висновок, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 350, 369-372 КПК України, суд

постановив:

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів.

Повний текст ухвали складено та проголошено 21 лютого 2025 року о 10-00 годині.

Суддя ОСОБА_1