Справа № 159/1822/25
Провадження № 1-кп/159/371/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2025 за № 000073, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сміла, Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, без реєстрації місця проживання та місця постійного проживання, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 березня 2025 року близько 20 години 50 хвилин, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , маючи намір незаконно проникнути до квартири АДРЕСА_2 вказаного будинку, в порушення ст. 30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла (чи іншого володіння особи), ст. 12 Загальної декларації прав людини та ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу власника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є братом останнього, з яким він не проживає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, незаконно, у стані алкогольного сп`яніння, шляхом відкриття замка вхідних дверей за допомогою ключа, належного власнику житла, проник до квартири АДРЕСА_2 вказаного будинку, чим порушив конституційні права на недоторканність житла власника ОСОБА_3 , що є рідним братом ОСОБА_2 .

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 надійшов до суду 27.03.2025 в порядку ст. 302 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і висловив згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

У заяві від 24.03.2025, яка складена у присутності захисника ОСОБА_4 обвинувачений беззаперечно визнав винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинувачений ОСОБА_2 засвідчив обізнаність із обмеженням права на апеляційне оскарження у разі спрощеного провадження і надав згоду на розгляд обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні у його відсутності, просив суд призначити покарання у виді штрафу.

Потерпілий ОСОБА_3 у письмовій заяві від 25.03.2025 засвідчив згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, дав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені, засвідчив обізнаність з обмеженням права апеляційного оскарження, висловив позицію щодо призначення міри покарання.

Керуючись приписами ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Частиною 4 ст. 107 КПК України передбачено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до частини другої статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що орган досудового розслідування встановив фактичні обставини кримінального правопорушення щодо незаконного проникнення ОСОБА_2 до житла.

З урахуванням наведеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, що полягало у незаконному проникненні до житла.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Діяння, яке вчинив ОСОБА_2 , відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання суд визнає вчинення кримінального проступку у стані алкогольного сп`яніння щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

Також, обираючи обвинуваченому ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд виходить із характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу вчинення кримінального правопорушення; враховує форму та ступінь його вини, яка полягає у формі прямого умислу, мету і мотиви; обставини, які характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення, а також, які безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, а також обставини, які характеризують поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення; враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований.

Суд також враховує думку потерпілого, який просив призначити йому покарання у виді штрафу.

Обставин, які б унеможливлювали понесення обвинуваченим покарання, суд не встановив.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України.

На переконання суду таке покарання буде справедливим і співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся, речові докази і процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 373, 374, 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1