Справа № 367/2006/24
Провадження по справі № 1-кп/367/446/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 січня 2024 року за № 0000036, 24 квітня 2024 року за № 0000505 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тулушка, Конотопського району, Сумської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-23 липня 2020 року Ірпінським міським судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

-19 березня 2024 року Вишгородським районним судом Київської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

-04 квітня 2024 року Ірпінським міським судом Київської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання, невідбуте за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 23.07.2020 за ч.3 ст.185 КК України, та призначено остаточне покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі;

-05 листопада 2024 року Ірпінським міським судом Київської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців, на підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 04 квітня 2024 року та вироком Вишгородського районного суду Київської області від 19 березня 2024 року, у виді 4 місяців позбавлення волі, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 9 місяців;

-14 березня 2025 року Ірпінським міським судом Київської області за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ч.4 ст.70 КК України, остаточне покарання визначене за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком суду та покарання, призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 05 листопада 2024 року у виді позбавлення волі на строк 5 років 10 місяців;

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Воронинці, Оржицького району, Полтавської області, громадянина України, освіта середня, працює не офіційно, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий;

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, -

встановив:

09.01.2024 близько о 01 год. 30 хв. (точний час не встановлено), у ОСОБА_5 , який знаходився поблизу підвального приміщення № 7 за адресою: АДРЕСА_5 (точне місце не встановлено), виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, в умовах воєнного стану, а саме інверторного генератора «Eurom independ» синього кольору, що належить потерпілому ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_5 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, незаконно проник до підвального приміщення, шляхом пошкодження врізних замків підвального приміщення № 7 за адресою: АДРЕСА_5 .

В подальшому, 09.01.2024, близько 01 год. 30 хв., (точний час не встановлено) ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, таємно викрав із підвального приміщення № 7 за адресою: АДРЕСА_5 , інверторний генератор «Eurom independ» синього кольору вартістю 31 тис. 200 грн., що належить потерпілому ОСОБА_7 . У подальшому ОСОБА_9 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на суму 31 тис. 200 гривень.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 10.01.2024 близько о 06 год. 30 хв., (точний час не встановлено), у ОСОБА_5 , який знаходився поблизу підвального приміщення № 13 за адресою: АДРЕСА_5 (точне місце не встановлено), виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, в умовах воєнного стану, а саме велосипеду марки «Sparta» сірого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_5 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, повторно, незаконно проник до підвального приміщення, шляхом пошкодження врізних замків підвального приміщення № 13 за адресою: АДРЕСА_5 .

В подальшому, 10.01.2024, близько 06 год. 30 хв., (точний час не встановлено) ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, таємно викрав із підвального приміщення № 13 за адресою: АДРЕСА_5 , велосипед марки «Sparta» сірого кольору вартістю 5 тис. 100 грн., що належить потерпілому ОСОБА_7 . У подальшому ОСОБА_10 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на суму 5 тис. 100 грн.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 14.01.2024 близько о 00 год. 30 хв. (точного часу не встановлено), ОСОБА_5 діючи повторно, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проникли до приміщення № 1 за вище зазначеною адресою та викрали наступне майно - велосипед марки «Rock Rider LSCF» вартістю 7 тис. 507 гри та велосипед марки «Trek 4300 Disс» вартістю 9 тис. 400 грн.

3 метою доведення до кінця своїх злочинних дій, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , підготовили біля виходу з приміщення викрадене майно, тим самим не виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак не закінчили його з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були зупинені потерпілим ОСОБА_7 на місці вчинення злочину, а саме на виході з приміщення з викраденим майном.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, а саме незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, а саме незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 21.04.2024, о 04 год. 14 хв., у ОСОБА_5 , який правомірно перебував у під`їзді будинку АДРЕСА_6 , виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна - велосипеду марки «Ghost Тoprider 29», що належить на праві власності ОСОБА_12 .

Одразу після цього, ОСОБА_5 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, маючи вільний доступ, таємно викрав велосипед марки «Ghost Toprider 29», який знаходився у під`їзді будинку АДРЕСА_6 .

У подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 , матеріальну шкоду на суму 4 тис. 591 грн. 06 коп.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 23.05.2024, у вечірній час доби (точний час не встановлено), у ОСОБА_5 , який правомірно перебував біля будинку АДРЕСА_7 , виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна - велосипеду марки «GT Timberline Sport 26», що належить на праві власності ОСОБА_13 .

Одразу після цього, ОСОБА_5 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, маючи вільний доступ, таємно викрав велосипед марки «GT Timberline Sport 26», який знаходився біля будинку АДРЕСА_7.

У подальшому ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 3 тис. 955 грн. 06 коп.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів, визнали повністю та підтвердили фактичні обставини їх скоєння, викладені в обвинувальних актах.

Зокрема, в своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що: 09 січня 2024 року близько 01 години 30 хвилин, проник до складу, який знаходився у підвальному приміщенні в АДРЕСА_5 , звідки викрав генератор, який в подальшому продав, вартість викраденого, зазначену у обвинувальному акті, не оспорює; 10 січня 2024 року близько 06 год. 30 хв., знову проник до складу, який знаходився у підвальному приміщенні в АДРЕСА_5 , звідки викрав велосипед, який в подальшому продав, вартість викраденого, зазначену у обвинувальному акті, не оспорює; 14.01.2024 близько 00 год. 30 хв. діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , проникли до складу, який знаходився у підвальному приміщенні в АДРЕСА_5 , звідки намагалися викрасти два велосипеди, однак, не змогли завершити крадіжку, так як були затримані власником майна, вартість велосипедів, зазначену у обвинувальному акті, не оспорює; 21.04.2024 о 04 год. 14 хв. з вулиці побачив у під`їзді будинку АДРЕСА_6 велосипед, після чого зайшов до під`їзду та викрав велосипед, який в подальшому продав, вартість велосипеда, зазначену у обвинувальному акті, не оспорює; 23.05.2024, у вечірній час доби, біля будинку АДРЕСА_7, побачив велосипед, після чого викрав його, вартість велосипеду, зазначену у обвинувальному акті, не оспорює, зазначив, що викрадений велосипед зберігав за місцем свого проживання, продати не встиг, працівники поліції вилучили велосипед та повернули потерпілому; зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому, просив суворо не карати.

У своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що 14.01.2024 близько 00 год. 30 хв. діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , проникли до складу, який знаходився у підвальному приміщенні в АДРЕСА_5 , звідки намагалися викрасти два велосипеди, однак, не змогли завершити крадіжку, так як були затримані власником майна, вартість велосипедів, зазначену у обвинувальному акті, не оспорює; зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому, просив суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особи обвинувачених, підтверджують наявність речових доказів та процесуальних витрат. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції. Також, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності їх позиції.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 доведена повністю, оскільки він своїми діями, які виразились у: таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив злочини, передбачені ч.4 ст.185 КК України; незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 доведена повністю, оскільки він своїми діями, які виразились у: незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч.1 ст.68 КК України, при призначенні покарання за незакінчене кримінальне правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.

Відповідно до ч.5 ст.68 КК України, при призначенні покарання співучасникам кримінального правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України, є тяжкими злочинами, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, характер та ступінь участі кожного з обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, характер та ступінь участі кожного з обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для застосування положень ст.69 КК України стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Тому, на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі ближче до нижньої межі санкції ч.4 ст.185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 14 березня 2025 року Ірпінським міським судом Київської області за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ч.4 ст.70 КК України, остаточне покарання визначене за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком суду та покарання, призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 05 листопада 2024 року у виді позбавлення волі на строк 5 років 10 місяців. Вирок набрав законної сили 15 квітня 2025 року.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч.3 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, до постановлення попереднього вироку Ірпінським міським судом Київської області від 14 березня 2025 року за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає правильним призначити ОСОБА_5 остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими ч.1 ст.70 КК України, а саме шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком суду, та покарання, призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 14 березня 2025 року за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі. Також, у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, слід зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 14 березня 2025 року за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Призначене ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09 грудня 2024 року у справі №367/2006/24 постановлено тимчасово залишити ОСОБА_5 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на час розгляду Ірпінським міським судом Київської області об`єднаного кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2024 за № 0000792 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2024 за № 0000791 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 січня 2024 року за № 0000036 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Також, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, на підставі ст. 75 КК України, у зв`язку з чим звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладає обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Призначене ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75, 76 КК України є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувався.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення експертиз у даному провадженні суд відшкодовує за рахунок обвинувачених.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_5 визначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Остаточне покарання ОСОБА_5 визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком суду, та покарання, призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 14 березня 2025 року, у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 29 квітня 2025 року.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 на підставі ч.4 ст.70 КК України, ст.72 КК України, строк частково відбутого ОСОБА_5 покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 14 березня 2025 року, з 24 червня 2024 року по 28 квітня 2025 року включно.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію, конфіскувати у власність держави речові докази: фомку червоного кольору із чорною ручкою, ліхтарик червоного кольору, які упаковано до паперового конверту; сумку чорного кольору в середині якої гайковий ключ із липкою стрічкою на ручці, металеві кусачки із липкою стрічкою чорного кольору на ручках, а також розвідний ключ металевий, які упаковано до спеціального пакету НПУ №INZ4064415; темно синю сумку в середині якої ключ шестигранник із синьою ручкою, яку упаковано до спеціального пакету НПУ № INZ 24064201; чорний рюкзак, який упаковано до спеціального пакету НПУ №WAR1719878; гідро-ножниці жовтого кольору «ІПССО», які упаковано до спеціального пакету НПУ № WAR1719879; шість викруток, один свічний ключ, один шестигранний ключ, які упаковано до спеціального пакету НПУ №INZ4004200, які передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області згідно квитанції № 27.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-телефон марки HUAWEI P Smart + моделі INE-LX1 із IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із абонентським номером - НОМЕР_3 , який поміщено до спеціального пакету НПУ №WAR0043795, та який належить ОСОБА_5 - повернути ОСОБА_5 ;

-ткані рукавиці, ключ із чорно-зеленою ручкою, які передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області згідно квитанції № 27 - знищити;

-велосипед «GT» сірого кольору з темно-синіми вставками, та серійним номером SNHUA0701766, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_13 - залишити законному володільцю ОСОБА_13 .

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 4181 (чотири тисячі сто вісімдесят одна) гривня 84 копійки.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 998 (дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень 24 копійки.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1