Справа № 595/1927/24
Провадження № 1-кп/595/50/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2025

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000276 від 20 жовтня 2024 року, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого вироком Бучацького районного суду від 28.11.2024 за ч.1 ст. 382 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України, із встановленням іспитового строку 1 рік,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , вчинивши 29 червня 2024 року кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, за який засуджений вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 листопада 2024 року, на шлях виправлення не став, а повторно до засудження за попереднє правопорушення, вчинив новий злочин за наступних обставин, відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративне правопорушення це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Встановлено, що постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 07.09.2023 року (справа №595/1058/23, провадження №3/595/589/2023), яка набрала законної сили 19.09.2023 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Окрім цього, постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2024 року (справа № 595/296/24, провадження № 3/595/195/2024), яка набрала законної сили 26.02.2024 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_4 приєднано невідбуту частину стягнення за постановою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили 19 вересня 2023 року , у виді 7 (семи) місяців 7 (семи) днів позбавлення права керування транспортним засобом, і призначено ОСОБА_4 остаточне адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, шо становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців 7 (сім) днів без оплатного вилучення транспортного засобу.

В подальшому, ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що вище вказаним рішенням суду його позбавлено права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст. ст. 68, 129- 1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання зазначеної постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати 20 жовтня 2024 року о 21 год. 29 хв. ОСОБА_4 керував транспортним засобом - автомобілем марки «DAEWOO LANOS D4MM550» з реєстраційним номером НОМЕР_1 та рухався автодорогою сполученням «Бучач-Золотий Потік», де в ході патрулювання на підставі п. З ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України - умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, пояснив, що був позбавлений права керування, але змушений був їхати, так як йому потрібно було в аптеку. Був позбавлений права керування транспортними засобами на підставі ч.1 та ч.2 ст. 130 КупАП. У вчиненому розкаюється.

Оскільки обвинувачений в судовому засіданні повністю визнав вину в скоєнні кримінального правопорушення, дав показання згідно змісту пред`явленого йому обвинувачення, погодився зі всіма доказами по справі, відмовившись від їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що в силу ст.349 КПК України слід обмежити дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та даними, що характеризують особу обвинуваченого, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що достовірність доказів, на яких ґрунтується обвинувачення, не викликає сумніву, а тому вина обвинуваченого, в скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю, і його дії органом досудового розслідування кваліфіковано правильно за

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття, обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину повторно, і приходить до переконання, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі передбачене санкцією ч.1 ст.382 КК України, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, ОСОБА_4 засуджений вироком Бучацького районного суду від 28.11.2024 року за ч.1 ст.382 КК України, згідно якого ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначено покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК Українизвільнено від відбування покарання з випробуванням та визначено іспитовий строк 1 (один) рік. Відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, зобов`язано засудженого протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Враховуючи, що злочини за даним вироком ОСОБА_4 вчинив до постановлення вироку Бучацького районного суду від 28.11.2024 року, то в даному випадку при призначенні остаточного покарання підлягає застосуванню ч.4 ст.70 КК України.

Керуючись ст.ст.349,368,370,374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України і призначити покарання у виді 1 (одного) року та 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання за вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 28.11.2024 року та за даним вироком остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців 1 (один) день.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1