Провадження № 1-кс/686/8904/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 27.09.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000058, відомості у якому внесено до ЄРДР 29.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 27.09.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000058, відомості у якому внесено до ЄРДР 29.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування доводів скарги зазначив, що оскаржувана ним постанова слідчого, якою було закрито кримінальне провадження № 0000058, є передчасною та підлягає скасуванню.

Вказує, що вихідні дані, які були використані для проведення інженерно-транспортної експертизи, слідчий отримав не з безспірних та неперевірених джерел, на підставі слідчих дій, які викликають сумнів в точності їх отримання. Так, швидкість водія автомобіля марки «Opel Combo» 50 км/год. була взята лише з показань самого водія ОСОБА_6 . Уважає, що протоколом огляду місця подія була зафіксована слідова інформація, з якої можна визначити швидкість руху, яку автомобіль марки «Opel Combo» подолав від місця наїзду на пішохода до місця повної зупинки, а також дані про знаходження тіла пішохода та велосипедиста після події. Окрім того, рух автомобіля марки «Opel Combo» зафіксовано на відеокамеру, яка розміщена на господарстві поряд з місцем події. Проте слідчим не було вжито заходів для встановлення швидкості руху водія автомобіля марки «Opel Combo» експертним шляхом.

Звертає увагу на спірності висновку щодо відстані в межах видимості елементів дороги та відстані для об`єктивного виявлення перешкоди з місця водія, яка відображена в протоколі слідчого експерименту від 13.06.2024, у зв`язку із наступним. Слідчу дію проведено через п`ять міс. за інших кліматичних умов, що не могло не вплинути на визначення загальної видимості. Окрім того, не відображено можливості чіткого виявлення перешкоди між позначками 1 та 2, відстань між якими становила 13,9 м. (визначена у ході слідчого експерименту відстань, яку автомобіль «Opel Combo» долав за 1 сек. при швидкості 50 км/год.).

Також звертає увагу на не усунення слідчим недоліків, зазначених в ухвалі слідчого судді від 31.07.2024, якою було скасовано попереднє рішення слідчого про закриття кримінального провадження: не проведення фототехнічної експертизи та, за результатами її висновку, слідчого експерименту, спрямованого на визначення, в тому числі місця появи в полі зору водія пішохода, видимості елементів проїзної частини та швидкості, з якою рухався транспортний засіб марки та моделі «Opel Combo», д.н.з. НОМЕР_1 перед наїздом на пішохода, а також транспортного засобу «Мерседес Спринтер», під керуванням ОСОБА_7 ; не проведення допиту водія, який за декілька хвилин до ДТП здійснював об`їзд ОСОБА_4 , а також водія ОСОБА_7 (при цьому аргументує, що призов свідка до ЗСУ не є поважною причиною для не проведення його допиту); не дослідження інформації щодо заходу сонця та погодних умов, які мали місце 29.01.2024; не вираховування тих обставин, що статист, який виконував роль пішохода, на момент проведення слідчого експерименту був одягнутий у темний одяг, на відміну від одягу ОСОБА_4 , який у момент ДТП був одягнений у світлий светр. Скаржник стверджує, що об`єктивного з`ясування питань, на які звернуто увагу в ухвалі слідчого судді, не було, натомість слідчий вдався до власної оцінки неможливості проведення слідчих та процесуальних дій.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні. Пояснив, що визначальними доказами при розслідуванні справ зазначеної категорії є висновки експертиз. Уважає, що на місці події було достатньо слідової інформації, яка би дозволяла провести експертизи з метою визначення швидкості руху водія автомобіля марки «Opel Combo» експертним шляхом та слідчий не є тією особою, яка має право робити висновки щодо можливості чи неможливості проведення експертизи. Окрім того, звернув увагу на не невиконанні тих слідчих і процесуальних дій, про необхідність проведення яких зазначено в ухвалі слідчого судді від 31.07.2024.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився. Подав заяву про проведення судового розгляду скарги у його відсутності та просив відмовити у її задоволенні. З приводу аргументів скарги щодо не встановлення швидкості руху автомобіля експертним шляхом, повідомив, що в даному випадку це не є можливим через відсутність відповідної інформації, яка має досліджуватись експертом, зокрема, слідів руху коліс автомобіля в тому числі і слідів гальмування, крім того під час огляду місці події виявлено сліди волочіння велосипеда та тіла потерпілого під передньою частиною авто, що також значно вливали на сповільнення автомобіля. Наявний в матеріалах кримінального провадження відеозапис, на якому зафіксовано момент вчинення ДТП, не дає можливості точно встановити швидкість руху транспортних засобів, оскільки відеозапис здійснювався в темну пору доби за умов підсвічування світлом фар в момент роз`їзду автомобілів, що уможливлює чітку фіксацію переміщення автомобілів. Також вказав, що встановити швидкість автомобіля іншим шляхом не представляється за можливе через відсутність відповідних методик. Повідомив, що під час слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 було з`ясовано, що в темну пору доби, шляхом одночасного посекундного зближення автомобілів до місця наїзду на позначці №2 (що відповідає 2 секунді та 27.8 м.) поняті та учасники повідомили, що бачать тінь, яку з даного місця не можливо розпізнати. Після чого відстань між позначками 2 та 1 (13.9 м.) було поділено на 4 рівні відрізки, по 3.5 м. та продовжено зближення авто до моменту настання конкретної видимості. Однак видимість перешкоди у вигляді пішохода настала на позначці №1, що і було зафіксовано в протоколі слідчого експерименту. Також під час проведення слідчого експерименту дорожня обстановка та погодні умови, які могли вплинути на результати, повністю відповідали тим, які існували на момент ДТП, зокрема: наявність світла фар зустрічного транспортного засобу, темна пора доби, відсутність вуличного освітлення, дорожнє покриття в мокрому стані. Також зазначив, що в ході додаткового допиту свідка ОСОБА_8 остання повідомила, що під час виклику швидкої допомоги консультант медичної допомоги повідомив, щоб вона зробила не прямий масаж серця, в цей час з потерпілого був частково знятий верхній одяг, а саме повністю розстебнута чорна куртка, що пояснює той факт що на момент огляду потерпілий перебував у розстебнутому верхньому одязі, під яким був коричневий светр.

Заслухавши думку представника скаржника, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000058, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, а постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід скасувати з наступних підстав.

Встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000058 від 29.01.2024, правова кваліфікація ч.2 ст.286 КК України.

Так, 29 січня 2024 року близько 18:00 години на автодорозі «H-02», поблизу с.Білогородка Шепетівського району, ОСОБА_6 , 1988 р.н., жителька смт.Білогір`я, керуючи автомобілем марки «Opel Combo», д.н.з. НОМЕР_1 , допустила наїзд на ОСОБА_4 , 1964 р.н., жителя с.Білогородка, який лежав на проїжджій частині дороги. Внаслідок ДТП ОСОБА_4 від отриманих травм помер на місці події.

За результатом досудового розслідування старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 складено постанову від 27 вересня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000058, у зв`язку з відсутністю в діянні водія ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

П. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України установлено, що кримінальне провадження закривається у разі, що встановлена відсутність у діянні складу кримінального правопорушення.

Ч. 3 ст. 110 КПК України визначено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Таким чином, постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладає обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо кримінальне провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад усіх обставин, за яких заявник вважав, що особою вчинено злочин, та чи усі ці обставини перевірені та їм надана належна правова оцінка.

Досудове розслідування цього кримінального провадження проводилося за ознаками ч.2 ст. 286 КК України, диспозиція якої передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Як слідує із постанови про закриття кримінального провадження, підставою його закриття стало те, що дотримуючись Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_6 не мала технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 , вона не може нести відповідальності за допущенні останнім порушення п. 4.1, 4.4, 4.7, 4.14 (г) ПДР, які перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням ДТП та її наслідками.

З`ясовано, що ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 31.07.2024 уже скасовувалося попереднє рішення слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку із неповнотою досудового розслідування та після того слідчим не було вжито усіх можливих слідчих та процесуальних дій, спрямованих на з`ясування питань, на які звернуто увагу в ухвалі слідчого судді.

Так, незважаючи на здобуття відеозапису із камер відео спостереження, яка встановлена на території приватного господарства АДРЕСА_1 , слідчим не було призначено фототехнічної експертизи з метою розкадрування відеозапису та визначення швидкості руху автомобіля марки «Opel Combo» під керуванням ОСОБА_6 .

Посилання слідчого на те, що наявний відеозапис не дає можливості точно встановити швидкості руху транспортних засобів, оскільки здійснювався у темну пору доби за умов підсвічування світлом фар в момент роз`їзду автомобілів, що унеможливлює чітку фіксацію переміщення автомобілів та у зв`язку із відсутністю відповідної слідової інформації (слідів руху коліс автомобіля та слідів гальмування) слідча суддя відхиляє, оскільки слідчий не є особою, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, а зроблені ним висновки не стосуються сфери його знань.

А тому слідча суддя погоджується з аргументами сторони захисту про те, що взяття за основу швидкості руху водія автомобіля марки «Opel Combo» 50 км/год. (що могло вплинути на результати проведеної у подальшому 28.06.2024 судової інженерно-транспортної експертизи дослідження обставин і механізму ДТП) лише з показань самого водія ОСОБА_6 є передчасним, позаяк не було проведено комплексу слідчих дій, спрямованих на перевірку зазначених показань та здобуття зазначеної інформації й у інший спосіб.

Також слідчою суддею акцентувалося на необхідності проведення необхідних дій, спрямованих на встановлення свідків-очевидців події та проведення їх допиту щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, зокрема і водія, який за декілька хвилин до ДТП здійснював об`їзд ОСОБА_4 , а також водія ОСОБА_7 , якому, з-поміж інших обставин, очевидно, були відомі швидкість, з якою він рухався та режим світла фар, які були увімкнені у керованому останнім автомобілем, що також могло вплинути на результати проведеного слідчого експерименту.

У подальшому, 01.09.2024 слідчим надавалося доручення на встановлення зазначених свідків, а тому слідча суддя відхиляє аргументи сторони захисту про невиконання слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення очевидців ДТП.

Згідно із рапортом о/у ВКП Шепетівського РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_9 від 10.09.2024, встановити особу водія, який 29.01.2024 о 17.53 год., рухаючись у с. Білогородка здійснив обгін потерпілого ОСОБА_4 , неможливо через відсутність інформації, за якою можна було б ідентифікувати автомобіль та встановлено, що водій ОСОБА_7 мобілізований та проходить службу в ЗСУ, встановити місце його перебування та допитати неможливо.

При цьому, слід зазначити, що за умов встановлення факту перебування ОСОБА_7 у складі ЗСУ, жодних заходів, направлених на встановлення коректного місця служби зазначеної особи, слідчим вжито не було. Тоді як сам факт несення особою військової служби не може слугувати підставою для не проведення його допиту, який можливо здійснити і шляхом надання доручення щодо проведення слідчої дії.

Слід зазначити і те, що слідчий експеримент у ході досудового розслідування проводився 13.06.2024, тоді як дорожньо-транспортна пригода відбулася 29.01.2024, та не в ідентичних погодних умовах, які існували станом на дату скоєння ДТП.

При цьому, на невідповідність погодних умов та дорожньої обстановки під час проведення слідчого експерименту тим умовам, які мали місце в момент дорожньо-транспортна пригода та використання у ході проведення слідчого експерименту вже поламаного велосипеду, частини якого могли відблискувати та впливати таким чином на оглядовість, вказував під час проведення слідчого експерименту й захисник свідка ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 .

В ухвалі слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 31.07.2024 зазначалося, що слідчим не було витребувано та не досліджено інформацію щодо заходу сонця та погодних умов, які мали місце 29.01.2024, що є важливим для проведення слідчих експериментів саме в ту пору доби та за такої ж видимості (погодних умов), які були в той час, коли трапилась ДТП, з метою отримання відповідних вихідних даних, необхідних для проведення експертних досліджень.

У подальшому, слідчим було витребувано інформацію про погодні умови, з`ясовано, що у період часу з 16.00 год. до 24.00 год. була ожеледиця, однак не зважаючи на це, відповідні відомості, а також велосипед у справному стані, не були ніяким чином враховані, оскільки повторного слідчого експерименту з урахуванням здобутих даних, проведено не було.

При цьому, відмова ОСОБА_8 від проведення слідчого експерименту не є підставою для його не проведення, за умов належного повідомлення сторони захисту про проведення відповідної слідчої дії.

Так, відповідно до ч.1, 3 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник. Таким чином, обов`язковості залучення до участі у слідчому експерименті свідка законодавством не передбачено.

Аргументи слідчого про те, що відстань між позначками 2 та 1 (13.9 м.) було поділено на 4 рівні відрізки, по 3.5 м. слідчою суддею відхиляються, оскільки протокол слідчої дії та схема до нього такої інформації не відображають.

Так, із протоколу слідчого експерименту від 13.06.2024 слідує, що від місця наїзду поміщено позначку «0», від якої в напрямку міста Кременець на смузі для руху автомобіля №1 за допомогою вимірювальної стрічки відміряно відрізок довжиною 13,9 м., що відповідає відстані, яку долав автомобіль «Opel Combo» за 1с. при швидкості 50 км/год. В даному місці нанесено перпендикулярну лінію з позначкою «1а», від даної позначки аналогічним чином заміряно та нанесено ще 4 рівні відрізки по 13,9 м. з позначками «2а», «3а», «4а» «5а». Далі від лінії роз`їзду в напрямку м Біла Церква заміряно відрізок довжиною 13,9 м., позначка «1б», що дорівнює відстані, яку долає зустрічний автомобіль за 1с. при швидкості 50км/год. та аналогічним чином заміряно ще 4 відрізки з позначками «2б», «3б», «4б», «5б».

Зауваження щодо розбіжності у кольорі светра ОСОБА_4 та того, у який був одягнутий статист та стосовно різниці у освітленні та габаритах автомобіля, який використовувався у ході проведення слідчого експерименту, викладені в ухвалі слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 31.07.2024, слідчим були усунуті шляхом з`ясування у ході додаткового допиту ОСОБА_8 того, що під час виклику швидкої допомоги консультант медичної допомоги повідомив, щоб вона зробила не прямий масаж серця, в цей час з потерпілого був частково знятий верхній одяг, а саме повністю розстебнута чорна куртка (що пояснює той факт що на момент огляду потерпілий перебував у розстебнутому верхньому одязі, під яким був коричневий светр); під час слідчого експерименту, коли ОСОБА_8 писала зауваження щодо його проведення за участю зустрічного автомобіля та вказала, що автомобіль не відповідав тому, який рухався на зустріч, то мала на увазі невідповідність в типі кузова, тоді як марка, освітлення та габарити передньої частини автомобіля були такі ж самі.

А тому і в цій частині аргументи сторони захисту відхиляються.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому, приймаючи процесуальне рішення, зокрема постанову про закриття кримінального провадження, слідча зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення, дати правову оцінку зібраним та дослідженим обставинам справи, чого зроблено не було.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у п.67 рішення від 4 квітня 2006 року у справі «Шевченко проти України» розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.

Слідчим вищевказаних вимог закону не було дотримано. Отже, відсутні підстави вважати, що досудове розслідування проведене всебічно і повно.

В ході досудового розслідування належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення та, в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке у будь-якому випадку має бути належним чином мотивованим.

За таких обставин, прихожу до переконання, що постанова старшого слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 27.09.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000058, відомості у якому внесено до ЄРДР 29.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, є незаконною, винесена передчасно, без з`ясування та перевірки всіх обставин кримінального провадження, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 27.09.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000058, відомості у якому внесено до ЄРДР 29.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідча суддя