У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000153 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000153 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтовує тим, що досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження здійснюється стосовно громадянина ОСОБА_4 , останній на своєму аккаунті в соцмережі «tiktok» публікує відеоматеріали, які в свою чергу перешкоджають законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Зокрема, в рамках досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 : уродженець села Руські Комарівці, Ужгородського району, Закарпатської області, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , на своєму аккаунті в соцмережі «tiktok» під ніком « ОСОБА_5 » (https://www.tiktok.com/@v1k2t?_t=8r1lFMoto9e&_r=1) у період з 21 червня 2024 року по 26 жовтня 2024 року розмістив ряд відеозаписів, на яких присутні спільні мобільні пости патрульної поліції, військовослужбовців центрів комплектування та соціальної підтримки в Ужгородському та Мукачівському районах Закарпатської області, тим самим вчинив дії, що перешкоджають законній діяльності Збройних Сил України чи інших військових формувань.

03.12.2024 року слідчими слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатській області проведено санкціонований обшук за місцем проживання громадянина України ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 в результаті якого було вилучено: мобільний телефон OnePlus 8 модель IN2015 (IMEI 1 НОМЕР_1 IMEI 2 НОМЕР_2 ) з сім картою за номером НОМЕР_3 .

03.12.2024 року, вищезазначений предмет постановою слідчого визнаний, як речовий доказ у зазначеному кримінальному провадженні.

04 грудня 2024 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Ухвалою слідчого судді від 11.12.2024 клопотання повернуто прокурору відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 для доопрацювання та яке останньою отримано 12.12.2024.

На даний час, у органа досудового розслідування є підстави вважати, що вилучений предмет містить ознаки речового доказу, як визначено ч. 1 ст. 98 КПК України і будуть використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення.

У даному випадку, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України метою застосування арешту майна є збереження речових доказів, а підставою для застосування даного виду забезпечення кримінального провадження, є наявність достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Прокурор вказує, що з урахуванням вищевказаного, орган досудового розслідування вбачає наявність обґрунтованих ризиків відчуження вилучених предметів третім особам, їх подальше приховування, пошкодження або знищення з метою перешкоджання подальшому проведенню їх експертному дослідженню та встановленню інших обставин кримінального правопорушення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор зазначає, що враховуючи, що вилучений предмет містить ознаки передбачені ч. 1 ст. 98 КПК України та враховуючи, що вище вказаний предмет свідчить про можливе вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочинної діяльності, у той же час можуть бути предметом кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а отже, у відповідності до ч.2 ст. 170 КПК України, вони підлягають арешту.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату,час і місце розгляду справи, при цьому, 16.12.2024 року подала заяву, відповідно до змісту якої просить провести розгляд клопотання про арешт майна без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Крім того, просить долучити заяву власника майна ОСОБА_4 про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду поданого клопотання повідомлений належним чином, при цьому, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000153 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Згідно наданого витягу з ЄРДР досудове розслідування у даному кримінальному провадженні розпочато за тим фактом, що 04.11.2024 року до слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області надійшло повідомлення 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Закарпатській області, з якого слідує, що у період з 21 червня 2024 року по 26 жовтня 2024 року громадянин ОСОБА_7 у соціальної мережі "tiktok" розмістив ряд відеозаписів, на яких присутні спільні мобільні пости патрульної поліції, працівників ТЦК та СП в Ужгородському районі Закарпатської області, тим самим вчинив дії, що перешкоджають законній діяльності Збройних Сил України чи інших військових формувань.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.11.2024 року справа №308/18827/24 (1-кс/308/7130/24) надано стороні кримінального провадження слідчим, які входять до складу слідчої групи, яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000153 від 04.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, дозвіл на проведення обшуку у житловому будинку та прибудинкових господарських будівель і спорудах, наявних на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення технічних пристроїв та засобів зв`язку, зокрема, мобільних терміналів зв`язку, персональних комп`ютерів, ноутбуків, планшетів, з яких здійснено вхід до соцмережі «tiktok», а саме до персональної сторінки громадянина ОСОБА_4 під ніком « ОСОБА_5 » за наступним посиланням (ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Із протоколу обшуку від 03.12.2024 року вбачається, що такий був проведений старшим слідчим 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майором юстиції ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.11.2024 року справа 308/18827/24 (1-кс/308/7130/24) в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході обшуку було виявлено та вилучено: мобільний телефон OnePlus 8 модель IN2015 (IMEI 1 НОМЕР_1 IMEI 2 НОМЕР_2 ) з сім картою з номером НОМЕР_3 .

Постановою старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_8 від 03.12.2024 року вищевказані вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000153 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.12.2024 року справа №308/18827/24 (1-кс/308/7360/24) клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000153 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, про арешт майна,- повернуто прокурору Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Внесене прокурором в межах кримінального провадження за №0000153 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України та подано у визначений КПК України строк.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст. 114-1 КК України, якою встановлено відповідальність за перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження. Водночас наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для арешту речей, а саме мобільний телефон OnePlus 8 модель IN2015 (IMEI 1 НОМЕР_1 IMEI 2 НОМЕР_2 ) з сім картою з номером НОМЕР_3 , оскільки вказане майно відповідає критеріям речового доказу, зокрема, може бути предметом кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики. Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження використання, перетворення, передачі, відчуження майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки не застосування такого заходу може призвести до настання негативних наслідків.

Доказів настання негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна для власника такого майна під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно на даному етапі кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна.

У зв`язку із наведеним клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі, які було вилучено 03.12.2024 року в ході обшуку за місцем проживання громадянина України ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон OnePlus 8 модель IN2015 (IMEI 1 НОМЕР_1 IMEI 2 НОМЕР_2 ) з сім картою з номером НОМЕР_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1