Справа № 569/1591/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_8 захисника обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рівне матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 26.07.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст.186, ч.ч. 2,3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1, ст. 368-5 КК України, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушеньпередбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 315, ч. 2 ст. 315, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся з клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на тримання під вартою без визначення розміру застави. Клопотання обгрунтовує наступним.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28.07.2023 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави строком на 2 (два) місяці до 16 год. 20 хв. 25.09.2023. Також, ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 01.08.2023 ОСОБА_4 відсторонено від займаної посади до 25.09.2023. 20.09.2023 строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження був продовжений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області до 27 січня 2024 року. Також, 20.09.2023 ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляд тримання під вартою, без права внесення застави строком на 60 днів, а саме дс 18.11.2023, без визначення розміру застави. Вподальшому, неодноразово ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесения застави.

01.08.2024 Ухвалою Рівненського апеляційного суду ОСОБА_4 зміненс запобіжний захід на заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням на ОСОБА_4 обов?язків передбачених, ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ризики, визначені у п.1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виправдовують застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема: це можливість ОСОБА_4 переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обгрунтовується тяжкістю покарання у вигляді реального позбавлення волі . Так ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 та ст. 368-5 КК України та особливс тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 2 ст. 284, 5 ст. 426' КК України, за скоєння якого законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років та відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Також, на даний момент ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні іншого злочину, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, який є тяжким злочином, що в свою чергу підвищує даний ризик. Наведене дає підстави вважати, що ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість вчиненого злочину та наявну сукупність доказів, що зібрані стороною обвинувачення для доведення його вини, може переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. У разі доведення вини ОСОБА_4 , йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для переховування від суду.

В обгрунтування ризику, передбаченому у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України слід зазначити, що у рамках розслідуваного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 перебуваючи на керівній посаді, користуючись, авторитетом та міцними соціальними зв?язками серед ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також серед ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » може особисто або опосередковано негативно впливати на хід судового слідства та судового розгляду, через прохання, погрози або іншим шляхом з метою знищення, приховання або спотворення документів, що мають, істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України слід зазначити, що при обранні більш м?якого запобіжного заходу ОСОБА_4

може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не дотримуватись покладених на нього процесуальних обов?язків, зокрема перешкодити судовому розгляду з метою затягування судового розгляду. Також встановлено, що ОСОБА_4 в подальшому може перешкоджати судовому розслідуванню шляхом інформування можливих співучасників про встановлені досудовим розслідуванням обставини та про необхідність (або ж її відсутність) , спотворенні речей та документів, а саме перебуваючи не під вартою надасть ОСОБА_4 можливість спотворити речі та документи з метою уникненн! кримінальної відповідальності.

Застосування запобіжного заходу не пов?язаного із триманням під варток) дозволить обвинуваченому, який обізнаний про коло осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, шляхом умовлянь, чиненням тиску, погрозами та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, або взагалі відмови під час судового розгляду.

Враховуючи вказані обставини, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 17 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_4 може забезпечить продовження вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 - 5 КК України чи інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням того, що злочини, які інкримінуються ОСОБА_4 та іншим обвинуваченим, а також які досліджуються у цьому провадженні, вчинені особливою зухвалістю та цинізмом, із залученням великої кількості осіб, орган державного обвинувачення приходить до висновку про їх схильність до вчинення злочинів у різноманітних сферах, наявності широкого кола знайомства серед осіб з числа співробітників правоохоронних та контролюючих органів, які за проханням/вказівками обвинувачених можуть здійснювати тиск у різних формах на свідків або інших учасників провадження, що може призвести до невиконання завдань кримінального судочинства у разі перебування на волі обвинуваченого.

Враховуючи, наведенні ризики, та ті обставини, що виникли після попереднього обрання запобіжного заходу, а саме отримання ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1КК України, є вагомими, та такими що підтверджують ризики, передбачені п.п.- 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, орган державного обвинувачення приходить до висновку про неможливість запобігання вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України без зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважає клопотання прокурора про зміну йому запобіжного заходу на тримання під вартою необгрунтованим та безпідставним. Просить відмовити у його задоволенні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_9 подав до суду письмові заперечення проти клопотання прокурора, в яких зазначив, що згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

3 січня 2024 року у провадженні судді Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_1 перебуває обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні N?0000079 від 26.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ст. 368 - 5, ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 315, ч. 2 ст. 315, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1 КК України.

27 липня 2023 року обвинуваченого ОСОБА_4 було затримано в порядку п.6 ч. 1 ст.615 КПК України та 28 липня 2023 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався.

12 липня 2024 року ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 10 вересня 2024 року.

01 серпня 2024 року, врахувавши належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , його сімейний стан, стан здоров?я, відсутність судимостей, а також добровільне бажання брати активну участь у захисті України шляхом перерахування на рахунок Збройних сил України благодійних внесків в сумі 300 000 грн., Рівненський апеляційний суду ухвалу Рівненського міського суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасував та обрав відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням на нього обов?язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду дійшла переконання, що застава у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті становить 454 200 гривень, здатна запобігти встановленим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов?язків під загрозою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання таких обов?язків.

02 серпня 2024 року на виконання ухвали Рівненського апеляційного суду родичами ОСОБА_4 внесено визначену судом заставу, після чого його було звільнено з під варти.

03 серпня 2024 року ОСОБА_4 у зв?язку з погіршенням стану здоров?я було поміщено на стаціонарне лікування у кардіологічне відділення Рівненської міської лікарні.

03 серпня 2024 року старшим слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_10 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_11 від 05 серпня 2024 року у справі N? 569/14449/24 клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_12 , погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_13 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4

задоволено. Застосовано стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.114-1 КК України, ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто з 5 серпня 2024 року до 03 жовтня 2024 року.

Усім наведеним у клопотанні прокурора ризикам щодо необхідності тримання під вартою ОСОБА_4 надано оцінку в ухвалі Рівненського апеляційного суду від 01 серпня 2024 року у справі N? 569/1591/24.

Зокрема, розглядаючи у кримінальному провадженні N? 0000079 від 26.07.2023 року питання щодо тримання під вартою ОСОБА_4 , колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що "в судовому засіданні як суду першої так і апеляційної інстанції сторона обвинувачення не довела існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, оскільки вважає, що обставини, встановлені при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою зменшилися, а деякі з них взагалі перестали існувати, тому мотиви, які безперечно виправдовують обмеження права ОСОБА_4 на свободу, наразі є недоведеними.

Просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали заперечення подані захисником ОСОБА_9 та просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши клопотання прокурора, думки учасників кримінального провадження , суд дійшов до наступного висновку.

Рівненським міським судом Рівненської області проводиться підготовче засідання у кримінальному провадженні N? 0000079 від 26.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ст. 368 - 5, ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 315, ч. 2 ст. 315, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

27 липня 2023 року обвинуваченого ОСОБА_4 було затримано в порядку

п.6 ч. 1 ст.615 КПК України та 28 липня 2023 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався.

12 липня 2024 року ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 10 вересня 2024 року.

01 серпня 2024 року, врахувавши належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , його сімейний стан, стан здоров?я, відсутність судимостей, а також добровільне бажання брати активну участь у захисті України шляхом перерахування на рахунок Збройних сил України благодійних внесків в сумі 300 000 грн., Рівненський апеляційний суду ухвалу Рівненського міського суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасував та обрав відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням на нього обов?язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду дійшла переконання, що застава у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті становить 454 200 гривень, здатна запобігти встановленим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов?язків під загрозою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання таких обов?язків.

Усім наведеним у клопотанні прокурора ризикам щодо необхідності тримання під вартою ОСОБА_4 надано оцінку в ухвалі Рівненського апеляційного суду від 01 серпня 2024 року у справі N? 569/1591/24.

Зокрема, розглядаючи у кримінальному провадженні N? 0000079 від 26.07.2023 року питання щодо тримання під вартою ОСОБА_4 , колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що "в судовому засіданні як суду першої так і апеляційної інстанції сторона обвинувачення не довела існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, оскільки вважає, що обставини, встановлені при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою зменшилися, а деякі з них взагалі перестали існувати, тому мотиви, які безперечно виправдовують обмеження права ОСОБА_4 на свободу, наразі є недоведеними.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами аналізу фактичних обставин кримінального правопорушення та особистих даних обвинуваченого (характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв?язків, постійного місця роботи, утриманців тощо), його поведінки під час досудового розслідування (наявність або відсутність спроб ухилитись від органів влади, способу життя, способу самозабезпечення тощо). При цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Чинний КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов?язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов?язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв?язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Суд вбачає, що сторона обвинувачення не навела достатніх ризиків для заміни обвинуваченму ОСОБА_4 запобіжного заходу на тримання під вартою, а відтак у клопотанні прокурора слід відмовити.

Керуючись ст. ст..176, 183, 314-315 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвала остаточна оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_1