Справа № 301/234/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" лютого 2025 р. м. Іршава
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаврилівка, Вишгородського району, Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого, військовослужбовця, сапера розмінування електрика 1 відділення розмінування 1 взводу розмінування 4 роти розмінування 4 батальйону розмінування військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
Клопотання мотивовано тим, що 27 січня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України (у редакції чинній на момент вчинення злочину), тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем.
Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді сапера розмінування - електрика 1 відділення розмінування 1 взводу розмінування 4 роти розмінування 4 батальйону розмінування військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, о 06:30 годин 22 листопада 2024 року самовільно залишив місце розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та відсутній без поважних причин по теперішній час, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби, військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.
Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням ВЧ НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення військовослужбовцем розташування підрозділу; матеріалами службового розслідування; показаннями свідків; іншими матеріалами кримінального провадження.
27 січня 2025 року підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися до будь-якої військової частини для продовження проходження військової служби.
Згідно з листом командира військової частини НОМЕР_2 від 31.12.2024 року №2780 полковника ОСОБА_6 , останній надав письмову згоду на продовження проходження військової служби військовослужбовцем ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_2 .
ОСОБА_4 під час дії воєнного стану вперше вчинив злочин, передбачений ч.5 ст.407 КК України, раніше до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.407, 408 КК України, не притягався.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з підстав, зазначених у клопотанні, та просив клопотання задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 в підготовчому судовому просив клопотання задовольнити. Наслідки закриття кримінального провадження йому зрозумілі.
Захисник ОСОБА_5 просив клопотання задовольнити.
Перевіривши клопотання та заслухавши думку прокурора, підозрюваного та захисника, суд приходить до таких висновків.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, тобто у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч.5 ст.401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.
Підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся з клопотанням до прокурора про намір повернутися до будь-якої військової частини для продовження проходження військової служби.
Згідно листа №2780 від 31.12.2024 року, командир військової частини НОМЕР_2 полковник ОСОБА_7 надав письмову згоду на продовження проходження військової служби військовослужбовцем ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_2 (а.с.8).
Підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та надав письмову згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ст.401 КК України (а.с.7, 24-25).
На виконання вимог ст.285 КПК України, ОСОБА_4 було роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальних витрат та речових доказів немає. Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувалися.
Запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст. 401, 407 КК України, ст. 284 ч.2 п.1, 314 ч.3 п.2 КПК України,
у х в а л и в :
Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 задовольнити.
На підставі ст. 401 ч. 5 КК України, звільнити військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.407 ч.5 КК України, у зв`язку із добровільним зверненням ОСОБА_4 до прокурора з клопотанням про намір повернутися до будь-якої військової частини для продовження проходження військової служби та наявністю письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 на продовження проходження військової служби підозрюваним ОСОБА_4 .
Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 72 годин з дня набрання ухвалою суду законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.
Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 поновити військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі, а також письмово повідомити Іршавський районний суд Закарпатської області та Закарпатську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону про поновлення військовослужбовця ОСОБА_4 на військовій службі.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через цей районний суд.

Головуюча: ОСОБА_1