Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/543/25
У Х В А Л А

03.02.2025 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000104, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця за національністю, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

Cтарший слідчий СВ відділення поліції № 1 Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 .

Подане клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (із змінами якими, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб тобто до 07 лютого 2025 року), у зв`язку з чим в Україні діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, здійснив сприяння не законному переправлення осіб через державний кордон України, шляхом надання вказівок та засобів, щодо кількох осіб, за попередньо домовленістю з невстановленими досудовим розслідування особами, з корисливих мотивів за наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 в період часу з 24 по 29 січня 2025 року, точної дати встановити не вдалося, погодився сприяти в незаконному переправленні через державний кордон України, поза пунктом пропуску, за грошову винагороду у невстановленому досудовим розслідуванням розмірі, громадянам України призовного віку, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцю АДРЕСА_4 .

В подальшому, ОСОБА_4 виконання злочинного задуму поєднаного спільним умислом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, близько 10 години 00 хвилин 01 лютого 2025 року прибув за кермом автомобіля марки «Mercedes Benz E200», державний номерний знак НОМЕР_1 в с.Гетиня, Берегівського району та зупинився поблизу будинку культури за адресою с. Гетиня, вул. Головна, 25, Берегівського району, де за попередньою домовленістю із невстановленою досудовим розслідуванням особою, зустрів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якій в цей час за сприянням невстановленої особи, з метою безперешкодного обходу контрольних прикордонних постів, перетнули річку Тиса з с. Дротинці до с. Гетиня, Берегівського району, на надувному човні марки «Bark». Після чого, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, шляхом надання засобів, а саме автомобіля яким керував марки «Mercedes Benz E200», державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою переховування та вичікування слушно моменту для подальшого незаконного переправлення через державний кордон України, розмістив в салоні вищевказаних громадян.

Після цього, 01 лютого 2025 року, близько 10 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , разом з трьома особами призовного віку: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , прибули на автодорогу М-23 на околиці с.Тисобикень, Берегівського району, за приблизними координатами 48.0727751 22.863465, де зупинилися на узбіччі автодороги, що знаходиться в безпосередній близькості від державного кордону України по напрямку 103 прикордонного знаку, на відстані близько 350 метрів. Далі ОСОБА_4 з метою незаконного переправлення вказаних осіб через державний кордон України надав їм вказівки щодо способу перетину державного кордону, а саме: напрямку руху, відстані між ними і лінією державного кордону України, способу подолання інженерних споруд на кордоні, для успішного перетину поза пунктом пропуску державного кордону України з можливістю потрапити до Угорської Республіки.

Після чого, вичекавши настання слушного часу для їх незаконного переправлення через державний кордон України, ОСОБА_4 віддав усну вказівку та жестом продемонстрував напрямок руху, на що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вийшли з автомобіля та розпочали рух в швидкому темпі за вказівкою та по маршруту вказаного ОСОБА_4 , однак вони були затримані військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 на напрямку 103 прикордонного знаку на відстані 300 метрів від державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, тобто сприяння незаконного переправленню осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

02 лютого 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у сприянні незаконного переправленню осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на свідків, або іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

Відповідно до ст. 177 КПК України з метою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечення виконання підозрюваним покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією транспортних засобів або інших засобів вчинення злочину та з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України. Крім того в останнього може бути в наявності паспорт громадянина Угорщини.

2. Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_4 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 дані про особу підозрюваного, який ніде не працює та не навчається, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з наведеним, особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава щодо підозрюваного будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, сторона обвинувачення опираючись на зібрані в ході проведення досудового розслідування докази, вважає за необхідне враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наявні обставини, обрати підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор, старший слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний проти клопотання заперечував.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечив, пояснив, що потреби у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає, оскільки його підзахисний не вчиняв ніякі протиправні дії, повідомлення про підозру яке вручене його підзахисному є необгрунтованим, підозрюваний за місцем проживання має міцні соціальні зв"язку (проживає з батьками, батько є інвалідом 1 групи, який потребує "гемодіалізу" три рази на тиждень), характеризується позитивно. Наведені стороною обвинувачення ризики є припущенням.

Заслухавши пояснення старшого слідчого, думку прокурора в підтримку клопотання, думку захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання та обстеживши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Тримання під вартою у відповідності до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У ст. 177 КПК України визначено мету та підстави застосування запобіжних заходів.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За правилами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою надано оцінку клопотанню на предмет відповідності вимогам ст. 184 КПК України, перевірено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, проведено аналіз наявності обставин та доведеності ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України.

Також при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховано в сукупності обставини, передбачені у ст. 178 КПК України. Зокрема, вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, - позбавлення волі на строк від трьох до семи років; вік та стан здоров"я підозрюваного, міцність соціальних зв"язків, зокрема, те, що підозрюваний має постійне місце проживання, де проживає разом з батьками, характеристику з місця проживання, майновий стан, те що він офіційно не працевлаштований, раніше не судимий.

Наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України, доведена доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, обстеженими при розгляді клопотання, у тому числі протоколами допиту свідків, потерпілих.

При розгляді клопотання слідчий зазначив обставини, на підставі яких прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Такими, на думку слідчого, є відсутність міцних соціальних зв"язків, зокрема, те, що підозрюваний не є офіційно працевлаштованим, ймовірність виїзду на заробітки за кордон, не одружений, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Аналогічно слідчим обгрунтовано недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проаналізувавши встановлені при розгляді клопотання обставини на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором недоведено недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів не доведено.

Слідчий суддя відхиляє доводи клопотання про ухилення підозрюваного від слідства, суду. Такі доводи слідчого спростовуються особою підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Крім цього, твердження слідчого про те, що підозрюваний може впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є припущенням, оскільки на час розгляду клопотання слідчим суддею прийнято рішення про допит свідків в судовому засіданні в порядку ст. 225 КПК України.

Разом з тим, відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані у ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини,ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ходорковський проти Росії», при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними. Отже, коли єдиною підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є побоювання того, що підозрюваний зникне, до підозрюваного має бути застосовано інший запобіжний захід, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки в суд (орган досудового розслідування), наприклад, через застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на викладене слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обрання до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою та застосовує до підозрюваного більш м"який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 177, 179, 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, починаючи з 03.02.2025 року по 03.04.2025 року (включно).

Датою закінчення запобіжного заходу є 04.04.2025 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не залишати цілодобово місце постійного проживання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора чи слідчого судді/суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю/суд про зміну місця свого проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзді в Україну.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення.

Ухвалу направити на виконання до відділення поліції №1 Берегівського РВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, який зобов`язаний поставити підозрюваного на облік, про що повідомити старшого слідчого ОСОБА_6 .

Працівникам відділення поліції №1 Берегівського РВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з метою здійснення контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 , стосовно якого обраний запобіжний захід - домашній арешт, надається право з`являтися в житло цієї особи та вимагати надання усних, письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КПК України звільнити підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти негайно.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 04.02.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1