Справа № 932/8253/24
Провадження № 1-кс/932/4429/24
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

4 грудня 2024 року слідча суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Краматорськ Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, військовослужбовець, водій автомобільного відділення підвозу матеріально-технічних засобів взводу матеріального забезпечення з розвідувальної роти 2 розвідувального батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

у с т а н о в и л а:

Прокурор першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 подала клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , в обґрунтування якого вказала, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , за невстановлених органом досудового розслідування обставин, діючи умисно, спільно, за попередньою змовою групою осіб із директором Благодійної організації «Благодійний фонд» Щасливі люди української землі» ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

У цілях безпеки, зменшення ризику та для прикриття своїх протиправних дій, пов`язаних із організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 використовували діяльність третіх осіб.

Протиправна діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 полягала у наступних діях: 1) пошуку військовозобов`язаних громадян України, які бажали потрапити на територію Європейського Союзу з різних причин, однак не мали правових підстав для виїзду за кордон в умовах дії на території України правового режиму «Воєнний стан»; 2) подачі заявок із фіктивними відомостями на внесення вищевказаних осіб до інформаційної системи «Шлях», адміністратором якої є Укртрансбезпека (далі - система «Шлях»), як водіїв-волонтерів БО «БФ» Щасливі люди української землі»»; 3) переправленні їх через державний кордон України у міжнародних пунктах пропуску в межах Львівської області, забезпечуючи їх транспортними засобами та супроводжуючи під час перетину державного кордону, в ході чого надаючи поради та вказівки щодо місця і часу його перетину, інструктуючи при цьому щодо порядку дій під час проходження контрольних операцій у пунктах пропуску.

Так ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у підшуканих ними військовозобов`язаних осіб, які мали намір виїхати за межі території України, немає на те законних підстав, в умовах дії правого режиму «Воєнний стан», усвідомлюючи, що наявність відомостей про особу в інформаційній системі «Шлях», відповідно до п. 28 Правил перетинання державного кордону, надаватиме їм право на безперешкодний виїзд за межі території України, ОСОБА_6 , за сприянням ОСОБА_5 , який підшукував військовозобов`язаних осіб для незаконного перетину ними державного кордону України, оформляв таких осіб на посади водіїв-волонтерів БО «БФ» Щасливі люди української землі»» для доставки гуманітарної допомоги з-за кордону, всупереч вимог ст. 7 Закону України «Про волонтерську діяльність», оскільки розумів, що останні не здійснюватимуть визначені їм обов`язки, а основною метою оформлення їх на вказану посаду було забезпечення внесення відомостей щодо них до інформаційної системи «Шлях», з метою подальшого незаконного перетину такими особами державного кордону України.

З метою реалізації спільної протиправної діяльності, пов`язаної із незаконним переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України, ОСОБА_5 з метою незаконного збагачення, вчинив дії, спрямовані на отримання грошових коштів та необхідних документів від підшуканих ними військовозобов`язаних осіб за організацію незаконного переправлення їх через державний кордон України, після чого, у невстановлений органом досудового розслідування час та місці, передавав ОСОБА_6 грошові кошти та документи отримані від цих осіб за організацію незаконного перетину державного кордону України, приймав участь в зустрічах з цими особами, на яких обговорювались питання щодо вартості незаконного перетину державного кордону України, процедури внесення їх до системи «Шлях», надавав вказівки щодо умов та порядку проходження державного кордону України у відповідних пунктах пропуску.

За вказаних обставин, реалізуючи спільний з ОСОБА_6 злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, умисно вчинив злочин за наступних обставин.

З метою досягнення єдиної з ОСОБА_6 злочинної мети, маючи умисел на організацію незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через держаний кордон України, шляхом внесення неправдивих відомостей до системи «Шлях» та отримання відповідного дозволу для перетину державного кордону України на час дії воєнного стану, ОСОБА_5 13 лютого 2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поряд із залізничним вокзалом в м. Київ, розташованим за адресою: м. Київ, Вокзальна площа, 1, зустрівся із ОСОБА_7 .

В ході бесіди ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7 підготувати відповідні документи, які не відповідають дійсності, для підготовки листа до Запорізької обласної військової адміністрації про прийняття рішення про виїзд за межі України та включення до системи «Шлях» ОСОБА_7 в якості водія для доставки гуманітарної допомоги з-за кордону для БО «БФ» Щасливі люди української землі»» з метою забезпечення безперешкодного незаконного перетину ОСОБА_7 державного кордону України для власних цілей, не пов`язаних з гуманітарною допомогою. При цьому ОСОБА_5 надав усні гарантії виконання зазначених зобов`язань та повідомив, що за послуги з організації незаконного перетину ОСОБА_7 державного кордону України необхідно заплатити грошові кошти в загальній сумі 6000 доларів США та надати копії документів, а саме: закордонного паспорту громадянина України для виїзду за кордон, посвідченням водія, на що ОСОБА_7 , будучи залученим до конфіденційного співробітництва в порядку ст. 275 КПК України, надав свою добровільну згоду.

В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, 26.02.2024 в ході телефонної розмови з ОСОБА_7 повідомив, що грошові кошти за послуги з організації незаконного перетину державного кордону України необхідно буде передати в три етапи, а саме: на початку необхідно буде передати 40000 (сорок тисяч) гривень, після чого ОСОБА_7 отримає посвідчення волонтера, як підтвердження раніше наданих ОСОБА_5 гарантій. Через деякий час в заздалегідь обумовлені дати ОСОБА_7 має передати грошові кошти в еквіваленті, що дорівнює 2000 (двом тисячам) доларів США та 3000 (трьом тисячам) доларів США. Також ОСОБА_5 повідомив, що першу частину грошових коштів у сумі 40000 (сорок тисяч) гривень та копії документів ОСОБА_7 має передати 27.02.2024 дружині ОСОБА_5 ОСОБА_8 .

27.02.2024 ОСОБА_7 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поряд з багатоповерховим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 , приблизно о 14 годині 35 хвилин зустрівся з дружиною ОСОБА_5 ОСОБА_8 , яка не була обізнана про протиправну діяльність свого чоловіка ОСОБА_5 , де в ході зустрічі, за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , надав останній грошові кошти у сумі 40000 (сорок тисяч) гривень та копії документів, а саме копію закордонного паспорту громадянина України для виїзду за кордон та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , які ОСОБА_8 в подальшому передала своєму чоловікові ОСОБА_5 .

В подальшому, у невстановлений органом досудового розслідування час та місці, ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 отримані від ОСОБА_7 фотокопії документів, а саме копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 , копію посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , які необхідні для виготовлення пакету недостовірних документів для виїзду за кордон, перелік яких передбачений п. 28 Правил, а також грошові кошти у сумі 40000 (сорок тисяч) гривень, отримані від останнього 27.02.2024.

Після чого ОСОБА_6 , реалізуючи спільний з ОСОБА_5 злочинний умисел, направлений на підготовку засобів, які надають право на здійснення перетину державного кордону України військовозобов`язаним особам, надав вказівку невстановленій в ході досудового розслідування особі, у невстановлений в ході досудового розслідування час, підготувати та видати волонтерське посвідчення БО «БФ» Щасливі люди української землі»» на ім`я ОСОБА_7 . Після виготовлення волонтерського посвідчення ОСОБА_6 повідомив про це ОСОБА_5 .

12.03.2024 ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, зателефонував ОСОБА_7 , та в ході розмови повідомив останньому, що на днях ОСОБА_7 буде спрямовано волонтерське посвідчення на відділення ТОВ «НОВА ПОШТА», яке розташоване у м.Краматорськ Донецької області. 14.03.2024 ОСОБА_7 у відділенні нової пошти у м.Краматорськ Донецької області отримав волонтерське посвідчення на своє ім`я, відповідно якого він є «волонтером» БО «БФ «Щасливі люди української землі», за підписом директора організації ОСОБА_6 .

20.03.2024 ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 та в ході розмови повідомив про необхідність передати наступну частину грошових коштів у сумі 97000 (дев`яносто сім тисяч) гривень, та проведення їх особистої зустрічі в квітні 2024 року у м. Краматорськ Донецької області, під час якої ОСОБА_5 отримає грошові кошти від ОСОБА_7 та повідомить про подальші дії, необхідні для завершення незаконного перетину державного кордону України останнім.

В подальшому, з метою реалізації спільної із ОСОБА_6 злочинної діяльності, 21.04.2024 приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_7 в будинку АДРЕСА_3 , де останній передав ОСОБА_5 другу частину грошових коштів в сумі 97000 (дев`яносто сім тисяч) гривень за вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дій, направлених на реєстрацію особи ОСОБА_7 в інформаційній системі «Шлях», як водія-волонтера БО «БФ «Щасливі люди української землі»», за допомогою якої ОСОБА_7 зможе безперешкодно перетнути державний кордон України.

Продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_5 злочинного умислу, спрямованого на організацію перетину державного кордону України військовозобов`язаними особами, з корисливою метою, ОСОБА_6 , отримавши, у невстановлений органом досудового розслідування час та місці від ОСОБА_5 грошові кошти, які надав ОСОБА_7 , на виконання своїх зобов`язань перед ОСОБА_7 , ОСОБА_6 подав документи ОСОБА_7 до Львівської обласної військової адміністрації для внесення даних до інформаційної системи «Шлях», за допомогою якої ОСОБА_7 зможе здійснити безперешкодний перетин державного кордону України як волонтер.

В подальшому, 29.04.2024 приблизно о 20 годині 35 хвилин ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 та в ході розмови повідомив про те, що питанням його перетину через державний кордон України буде займатись він особисто та всі питання вирішувати безпосередньо із ним та в ході розмови надав ОСОБА_7 вказівки щодо порядку вчинення дій, направлених на незаконний перетин ОСОБА_7 державного кордону України як волонтера БО «БФ» Щасливі люди української землі»», який повинен здійснитись через пункт пропуску «Шегині», розташований на території Львівської області.

У зв`язку із внесенням змін в законодавство України щодо порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також неможливості отримання дозвільних документів від Львівської обласної військової адміністрації на перетин державного кордону України за відсутністю штрих-коду у військовому квитку ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , із корисливих мотивів, розробили подальший план своїх протиправних дій, спрямований на організацію перетину державного кордону України ОСОБА_7 а саме через кордон із Румунією з використанням їх корупційних зв`язків із працівниками Державної прикордонної служби, за сприянням яких буде здійснено переправлення ОСОБА_7 через кордон України.

З цією метою, 30.06.2024 ОСОБА_5 в ході телефонної розмови з ОСОБА_7 повідомив, що через інформаційну систему «Шлях» перетнути державний кордон України він не зможе, та, продовжуючи реалізовувати спільний із ОСОБА_6 злочинний умисел, направлений на здійснення незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, повідомив останньому, що перетин державного кордону України буде організовано іншим способом, а саме через кордон із Румунією з використанням їх особистих корупційних зв`язків із працівниками Державної прикордонної служби, за сприянням яких буде здійснено переправлення ОСОБА_7 через кордон, та сказав, що вартість переправлення таким чином складає 12000 доларів США, при цьому з урахуванням того, що від ОСОБА_7 отримано вже 137000 грн, треба передати залишкову частину у сумі 8500 доларів США. В ході розмови ОСОБА_5 описав ОСОБА_7 процес та зазначив деталі організації його переправлення та перетину державного кордону України та повідомив, що грошові кошти потрібно найближчим часом передати у м. Києв, після чого буде налагоджено процес його переправлення поза пунктами пропуску, розташованими на території Чернівецької області.

В подальшому, приблизно о 13.30 годині 05.07.2024 ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , узгодивши заздалегідь з останнім свої дії, з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, перебуваючи на території центрального залізничного вокзалу у м.Києв за адресою: м. Київ, площа Вокзальна, 1, зустрівся із ОСОБА_7 , де останній передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 8500 доларів США в якості оплати за вчинення дій, направлених на незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України. Після отримання грошових коштів, ОСОБА_5 надав ОСОБА_7 вказівки щодо його подальших дій, направлених на незаконний перетин державного кордону України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

6 липня 2024 року слідчим суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який був продовжений 29 серпня 2024 року ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області до 5 жовтня 2024 року, ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровськ від 01.10.2024 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжений до 05.12.2024.

Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області на 03.12.2024 було призначено підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні.

Під час судового засідання 03.12.2024 захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_9 , у зв`язку з чим підготовче судове засідання було відкладено на невизначений час, клопотання захисника про відвід судді не розглянуто.

Оскільки строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 спливає 05.12.2024, підготовче судове засідання у кримінальному провадженні Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області не призначено, існує об`єктивна необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Вважаючи такими, що продовжують існувати та не зменшилися на час звернення із клопотанням ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просила слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів.

Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань установлено, що 10.11.2023 зареєстроване кримінальне провадження № 0004283 за ч. 3 ст. 332 КК України, у межах якого подане клопотання.

23.11.2024 затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

26.11.2024 обвинувальний акт скерований для розгляду Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області. 27.11.2024 у справі призначене підготовче судове засідання на 3 грудня 2024 року. Відомостей про проведення підготовчого судового засідання у справі стосовно ОСОБА_5 сторони не подали.

З долучених до клопотання матеріалів та наданих підозрюваним пояснень вбачається, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, особою з інвалідністю не визнавався, одружений, зі слів має двох неповнолітніх дітей, але відомості в матеріалах справи про цей факт відсутні. ОСОБА_5 офіційно зареєстрований у м.Краматорську, факточно проживав у м.Київ.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти клопотання про застосування до нього тримання під вартою, просив застосувати більш м`який захід у вигляді домашнього арешту, оскільки тривалий час перебуває під вартою.

Захисник, також, заперечував, вважаючи наведені стороною обвинувачення ризики матеріалами справи недоведеними. Підозрюваний не має намірів ухилятися від слідства, впливати на учасників провадження. В обвинуваченого є міцні соціальні зв`язки, місце проживання у м.Київ. ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, свої процесуальні обов`язки може виконувати і не під самим суворим заходом. Просив застосувати до нього інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та копії долучених до нього матеріалів, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи клопотання, захисника й обвинуваченого, які заперечували щодо задоволення клопотання, слідча суддя вважає, що воно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

За змістом ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Слідча суддя вважає, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, протоколами огляду, матеріалами НСРД, документами та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Слідча суддя вважає, що під час розгляду клопотання слідчим доведено, що на сьогодні продовжують існувати заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки поданими матеріалами підтверджується, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком від 7 до 9 років. Наявність будь-яких інших стримуючих факторів задля виключення, в умовах воєнного стану, наявність ризику переховування, суду не доведена.

Також суддя вважає доведеним наявність ризику впливу на інших учасників кримінального провадження та можливість продовжувати вчиняти інші правопорушення.

Отже, враховуючи вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, ризики, доведені у судовому засіданні, слідча суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, у тому числі домашнього арешту, є недостатнім і не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки він не буде обмежений у свободі пересування та комунікації з іншими особами.

Ураховуючи викладене, вважаю, що клопотання прокурора слід задовольнити, продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України тією ж ухвалою має визначити питання щодо розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним передбачених процесуальним законом обов`язків, внесення якої є підставою для звільнення особи із-під варти.

Наразі немає підстав для зменшення раніше визначеного розміру застави, оскільки вона визначена вірно, з урахуванням як тяжкості вчиненого злочину, так і майнового стану обвинуваченого. Застава визначена не у максимальному розмірі як для тяжкого злочину, тобто її розмір є помірним та може бути внесений обвинуваченим.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177-178, 182-184, 186, 193-194, 196-197, 309-310 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 1 лютого 2025 року включно.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити термін дії застави у вигляді 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, які необхідно внести до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою,

- не спілкуватися із свідками по цьому кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали до 01.02.2025 включно.

У задоволенні клопотання захиснику ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відмовити.

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений о 16:00 годині 9 грудня 2024 року.

Слідча суддя ОСОБА_1