Справа № 203/2262/25
Провадження № 1-кс/0203/1401/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 02 квітня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000922 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українки Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, який неодружений, малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останнього разу 13 лютого 2024 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до 5 років позбавлення волі, ухвалою Дзержинського районного суду від 13 грудня 2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнений від покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2024 року у зв`язку з усуненням караності діяння, вважається засудженим за цим вироком за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі пп. «а» п. 1 та пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України перераховано відбутий строк покарання за вищевказаним вироком за ч. 1 ст. 357 КК України та звільнено з ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» як такого, який фактично відбув покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2024 року за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі, вирок Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2022 року за ч. 5 ст. 407 КК України виконується самостійно,

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2025 року під наглядом Центральної окружної прокуратури міста Дніпра за проведенням цього досудового розслідування СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, слідчий клопочить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб до ОСОБА_5 , підозрюваного у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що завдала значної шкоди потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Дане клопотання за формою та змістом відповідає вимогам ст. 184 КПК України, враховуючи добровільну згоду підозрюваного 03 квітня 2025 року о 17:00 год. отримати копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Клопотання обґрунтоване наявністю достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_8 , не маючи міцних соціальних зв`язків, а саме не одружений, не має постійного місця роботи, раніше неодноразово судимий, в тому числі й за злочини проти власності, однак, не зробивши для себе належних висновків, повторно вчинив новий корисливий злочин, а тому під загрозою тяжкості покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років і з урахуванням невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене, підозрюваний як шляхом вмовлянь так і шляхом погроз може незаконно впливати на потерпілого та свідків у зазначеному кримінальному провадженні з метою зміни ними своїх показань в суді. Окрім цього, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що останній офіційно не працевлаштований, інших законних джерел отримання доходу не має, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, має незняту та непогашену судимість, повторно вчинив злочин проти власності, а тому у разі застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, може продовжувати вчиняти протиправні дії, пов`язані з вчиненням інших кримінальних правопорушень, в тому числі з корисливою метою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому підстав, наполягаючи на його задоволенні.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували проти клопотання слідчого тим, що підозра не обґрунтована, а ризики не доведеними, тому захисник просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого або застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту або ж визначити мінімальний розмір застави.

Заслухавши думку прокурора, міркування підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

ОСОБА_5 відповідно до ст. 276 КПК України обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що завдала значної шкоди потерпілому, за який санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

03 квітня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому повідомленні обставин, що 30 березня 2024 року у період часу з 20:15 год. до 20:50 год. ОСОБА_5 , разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, перебуваючи поблизу будівлі магазину АТБ, що розташований за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 5, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, таємно заволоділи мобільним телефоном марки «Huawei Nova Lite 2017 2/16GB» чорного кольору, imei: НОМЕР_1 з сім карткою мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 та мобільним телефоном «Oukitel F150 B2 Pro 12/256GB Black», imei: НОМЕР_3 , які належать потерпілому ОСОБА_9 . Отримавши доступ до вищевказаних мобільних телефонів ОСОБА_5 та невстановлена особа виявили, що в телефоні встановлений додаток «Приват 24». Усвідомлюючи, що до вказаного мобільного додатку «Приват 24» можуть бути приєднані банківські рахунки, відкриті на ім`я потерпілого, на яких можуть зберігатись грошові кошти, у ОСОБА_5 та у невстановленої особи виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою групою осіб, а саме грошових коштів. У подальшому, отримавши доступ до особистого кабінету ОСОБА_9 в системі онлайн-банкінгу «Приват 24», 31 березня 2025 року ОСОБА_5 та невстановлена особа, перебуваючи у невстановленому місці, реалізуючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, під час дії воєнного стану, використовуючи операції вказаної системи, доступні в особистому кабінеті ОСОБА_10 , без відома останнього, у період часу з 21:34 год. 31 березня 2025 року до 07:47 год. 01 квітня 2025 року, з метою таємного заволодіння грошовими коштами, здійснили переказ грошових коштів з банківських карток № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , емітованих АТ КБ «ПриватБанк», що належать та зареєстровані на ім`я потерпілого ОСОБА_9 , на інший рахунок (не встановлений на теперішній час органом досудового розслідування) та здійснили безкарткове зняття грошових коштів в банкоматах, розташованих на території Центрального району міста Дніпра, а саме: 31.03.2025 о 21:34 год. переказ на картку на суму 20 100 грн., 31.03.2025 о 21:35 год. переказ на картку на суму 29 145 грн., 31.03.2025 о 21:44 год. на картку на суму 29 145 грн., 31.03.2025 о 22:50 год. здійснив зняття грошових коштів з банкомата на суму 5 000 грн., 31.03.2025 о 22:52 год. здійснив зняття грошових коштів з банкомата на суму 15 000 грн., 01.04.2025 о 00:17 год. переказ на картку на суму 25 125 грн., 01.04.2025 о 00:19 год. переказ на картку на суму 29 145 грн., 01.04.2025 о 00:21 год. переказ на картку на суму 25 627 грн., 01.04.2025 о 00:24 год. переказ на картку на суму 25 627 грн., 01.04.2025 о 00:32 год. переказ на картку на суму 28 140 грн., 01.04.2025 о 05:19 год. переказ на картку на суму 10 500 грн., 01.04.2025 о 05:22 год. переказ на картку на суму 3 015 грн., 01.04.2025 о 05:29 год. переказ на картку на суму 3 015 грн., 01.04.2025 о 06:16 год. розрахування в магазині АТБ за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, буд. 5, на суму 51 грн., 01.04.2025 о 06:23 год. переказ на картку на суму 1 005 грн., 01.04.2025 о 06:47 год. розрахування в магазині АТБ на суму 107 грн., 01.04.2025 о 07:52 год. здійснив зняття грошових коштів з банкомата на суму 15 000 грн., 01.04.2025 о 07:54 год. здійснив зняття грошових коштів з банкомата на суму 5 000 грн., якими ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із невстановленою особою, заволоділи та розпорядились на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на суму 376 139 грн. Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як видно з клопотання та матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення обґрунтовує підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану фактичними даними рапорту № 11479 від 01 квітня 2025 року щодо події викрадення грошових коштів з банківських карток ОСОБА_9 , повідомлення про що надійшло на лінію «102»; протоколу прийняття заяви ОСОБА_9 від 01 квітня 2025 року про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується); протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 ; заявами ОСОБА_11 про добровільну видачу мобільних телефонів та грошових коштів в сумі 9 800 грн., що сукупно з виписками по карткам/рахункам ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання, викривають роль ОСОБА_5 у поставленому йому за вину злочині.

Прокурором наведені достатні докази для наступного сумлінного підтвердження фактів та добутої інформації, які переконують у предметі кримінального розслідування, необхідного для підтвердження або розвіювання підозри у можливому вчиненні особою правопорушення відомого ступеня тяжкості, внаслідок чого за практикою тлумачення "обґрунтованої підозри" Європейським судом з прав людини, mutatis mutandis, у §§ 92-93 рішення від 07.06.2018 у справі «Рашад Хасанов та інші проти Азербайджану» (Заява № 48653/13) належить визнати доказаним її існування відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України для застосування заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості, включаючи запобіжного заходу з підстав відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, що вимагає оцінити ризики вчинення підозрюваним спроб перешкоджання кримінальному провадженню та ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. ч. 6, 7 ст. 176 КПК України.

За практикою тлумачення ризику втечі в рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії» слідчий суддя приймає до уваги, що суворість міри покарання, яка загрожує на випадок можливого засудження в межах повідомленої підозри є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі, який сукупно з обставинами способу вчинення інкримінованого злочину, а також оголошеного в країні воєнного стану, проведення воєнних дій на кордонах Дніпропетровщини, та часткової окупації військами російської федерації територій на сході та півдні України, збільшує ризик переховування з переходом лінії фронту, а тому, усвідомлюючи суворість міри покарання, яка загрожує підозрюваному у вигляді реального позбавлення волі до 8 років, останній, не маючи постійного місця мешкання, роботи чи інших стримуючих від раптової зміни місця перебування факторів, може переховуватися від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку про доведеність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може, як у спосіб погроз так і умовляннями впливати на потерпілого та свідків вчиненого кримінального правопорушення до надання завідомо неправдивих показів, що, як наслідок, потягне за собою можливість уникнення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальної відповідальності.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях свідків, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Окрім цього слідчий суддя вважає, що наявний й ризик за ч. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, останнього разу 13 лютого 2024 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до 5 років позбавлення волі, ухвалою Дзержинського районного суду від 13 грудня 2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнений від покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2024 року у зв`язку з усуненням караності діяння, вважається засудженим за цим вироком за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі пп. «а» п. 1 та пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України перераховано відбутий строк покарання за вищевказаним вироком за ч. 1 ст. 357 КК України та звільнено з ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» як такого, який фактично відбув покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2024 року за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі, вирок Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2022 року за ч. 5 ст. 407 КК України виконується самостійно, натомість, не зважаючи на нетривалий період з часу засудження підозрюється у вчиненні злочину проти власності, а тому прокурором в судовому засіданні безсумнівно доведений ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, оцінивши в судовому засіданні в сукупності обставини за ст. 178 КПК України з урахуванням тяжкості повідомленої підозри, яка допускає застосування тримання під вартою згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, для забезпечення належної поведінки підозрюваного відповідно до ст. 177 цього Кодексу з метою запобігання наявним процесуальним ризикам втечі, а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, слідчому судді належить постановити цю ухвалу про застосування тримання під вартою строком на 60 днів в межах строків досудового розслідування з моменту фактичного затримання за протоколом від 04 лютого 2025 року, тобто з 15 год. 51 хв. 02 квітня 2025 року до 15 год. 51 хв. 31 травня 2025 року, оскільки інший більш м`який запобіжний захід, зокрема, у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання, в умовах воєнного стану не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, і вірогідні відомості про медичні протипоказання чи про неможливість підтримувати стан здоров`я підозрюваного в умовах попереднього ув`язнення відсутні.

При цьому суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у відповідності до абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» складає з 01 січня 2025 року від 60 560 до 242 240 гривень.

Визначаючи згідно з ст. ст. 183 ч. 3, 194 КПК України розмір застави і обсяг обов`язків, виконання яких має бути нею забезпечене, слідчий суддя виходить з підозри особи в тяжкому злочині проти власності, через що здатна забезпечити належну процесуальну поведінку така застава, що за ст. 132 цього Кодексу має визнаватися виправданою, і, не перевищуватиме передбачений законом граничний розмір, а тому слідчий суддя вважає достатнім визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме - 242 240 грн., що буде помірним та адекватним до розміру заподіяної шкоди та забезпечуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного, з огляду на що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131 , 176-178 , 193 -197, 199 КПК України , слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 02 квітня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000922 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 31 травня 2025 року, з утриманням в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

ОСОБА_5 , може бути звільнений під заставу 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, тобто 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з часу підтвердження внесення цієї суми на рахунок № UA0017442, отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26239738, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код 820172, одночасно з покладенням на підозрюваного обов`язків згідно з ст. 194 КПК України на строк дії ухвали - до 31 травня 2025 року:

- за першою вимогою прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з м. Кам`янське без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у зазначеному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави підозрюваного ОСОБА_5 , з моменту звільнення з-під варти вважати таким, до якого у вигляді запобіжного заходу застосована застава, про що уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення повідомити слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд.

Попередити ОСОБА_5 про звернення суми застави в дохід держави із зарахуванням її до спеціального фонду Державного бюджету України в разі невиконання підозрюваним покладених на нього за цією ухвалою обов`язків з вирішенням питання про застосування застави у більшому розмірі або іншого виду запобіжного заходу.

Визначити строк дії ухвали до 15 год. 51 хв. 31 травня 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам провадження 09 квітня 2025 року о 17:05 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1