справа № 235/3642/24
№ провадження 1-кп/208/337/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 в режимі відеконференції,

у відкритому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0000302 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Родинське Донецької області, громадянина України, освіта середня, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Приблизно о 18.00 годині 12.04.2024 року, ОСОБА_4 проходячи повз кладовища м. Родинське Донецької області, в кущах, на землі, виявив фольгований згорток.

Піднявши згорток, ОСОБА_7 , будучи на той час особою судимою за ст. 309 ч.1 КК України, виявив в ньому кристалічну речовину білого кольору, яку достеменно для себе визначив психотропною речовиною PVP.

Достовірно знаючи, що придбання та зберігання психотропних речовин без передбаченого дозволу є незаконним та тягне за собою кримінальну відповідальність, ОСОБА_7 з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту, знайдений фольгований згорток поклав до правої шкарпетки, таким чином незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP та став її незаконно зберігати при собі для подальшого особистого вживання, без мети збуту.

О 18.45 годині цього ж дня, ОСОБА_7 незаконно зберігаючи при собі знайдену речовину, проходив біля будинку № 48 по вул. Краснолиманська, м. Родинське Донецької області, де зупинений працівниками поліції Покровського РУП ГУНІ в Донецькій області для законодавчо передбаченої перевірки документів.

Під час проведення зазначених заходів, ОСОБА_7 повідомив працівникам поліції, що при собі незаконно зберігає фольгований згорток з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, яку він незаконно придбав та зберігав для подальшого особистого вживання, без мети збуту.

В період 20.09 - 20.17 годині цього ж дня, ОСОБА_7 видав слідчому фольгований згорток, з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою PVP в перерахунку на основу 0,3260 г., яку він незаконно придбав та зберігав з метою особистого вживання, без мети збугу.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений пояснив суду, що він не є наркозалежною особою, але іноді вживає психотропні речовини. При зазначених в обвинуваченні обставинах виявив в кущах згорток у фользі. Зрозумів, що це «закладка», підняв її, розгорнув та побачив кристалічну речовину білого кольору. Зрозумів, що це психотропна речовина. Вжив частину знайденого шляхом паління, після чого згорток поклав до шкарпетки на правій нозі та пішов додому. По дорозі його зупинили працівники поліції. Під час перевірки документів повідомив їм, що зберігає при собі знайдену психотропну речовину. В подальшому, у присутності понятих цю речовину вилучили.

Вину свою визнає повністю та щиро кається у скоєному, осуджує свою поведінку.

Враховуючи клопотання ОСОБА_7 про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію прокурора, який не заперечував, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом обвинуваченого, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, вважаються встановленими в судовому засіданні, не потребують окремого дослідження у ході судового розгляду і це враховується судом при постановленні вироку.

Аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження та визначеного обсягу доказів на їх підтвердження, керуючись законом, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, сукупності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає визнання ним своєї вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Норми кримінального законодавства наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Санкція ч.2 ст.309 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі до 3 років позбавлення, яке за відсутністю підстав застосування ст. 69 КК України, судом і застосовується.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, скарг на його поведінку у побуті за місцем мешкання не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває, враховує обставини які пом`якшують покарання, відсутність обставин які б його обтяжували.

Обране покарання не повинно становити істотну диспропорцію, тобто бути адекватним вчиненому та не становити «особистого надмірного тягаря для особи», повинно відповідати справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

Враховуючи викладене, принцип індивідуалізації покарання, позицію державного обвинувачення, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі, в розмірі який незначною мірою перевищує мінімальну санкцію визначену ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5-ти років, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, суд ухвалює звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до дотримання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд відповідно до ст. 76 КК України покладає на засудженого відповідні обов`язки.

На думку суду, покарання у виді позбавлення волі з встановленням ОСОБА_7 іспитового строку, є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

ОСОБА_7 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .

Частиною 4 ст. 76 КК України встановлено, що нагляд за військовослужбовцями, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командирами військових частин, при цьому відповідно до встановленого «Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням», вирок може бути надісланий до військової частини судом, переданий органом пробації чи безпосередньо наданий самим засудженим.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі, згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання, у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Виконання зазначених обов`язків покласти на командира військової частини НОМЕР_1 , та додатково покласти на нього здійснення контролю за виконанням ОСОБА_4 загальних обов`язків військовослужбовця, визначених статтями 11-17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, додержання ним військової дисципліни; недопущення вчинення правопорушень, у тому числі дисциплінарних, що можуть призвести до накладення адміністративних та дисциплінарних стягнень, або притягнення до кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судової експертизи в сумі 2 271 гривень 84 копійки.

Речові докази по справі порошкоподібна речовина загальною сумою 0,3738, яка знаходиться в камері схову зберігання речових доказів Покровського РУП - знищити.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_4 , не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1