Справа № 489/426/25
Провадження № 1-кс/489/95/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

23 січня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000079, за яким відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.286 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2025 року, про арешт майна,

встановила:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора про арешт майна, виявленого та вилученого 19.01.2025, в ході проведення огляду місця ДТП, а саме: автомобіля марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_2 ), який на момент ДТП фактично перебував у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та власником якого є ОСОБА_5 , за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки даний автомобіль необхідний для подальшого проведення необхідних слідчих (процесуальний) дій та проведення судово-автотехнічної та судово-трасологічної експертиз, має значення речового доказу, що має істотне та доказове значення для встановлення всіх необхідних фактів та обставин у даному провадженні, а також займає тривалий час.

Прокурор у судове засідання не з`явився, просив розглянути клопотання без його участі.

Володілець майна був повідомлений у телефонному режимі про розгляд даного клопотання, однак повідомив що не зможе з`явитись у судове засідання просив розглянути клопотання без його участі. Крім того, зазначив, що автомобіль фактично придбав у ОСОБА_5 , проте не переоформив, її контактів не має. Заперечень щодо клопотання не висловив.

Власника майна повідомлено шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В ході розгляду клопотання на підставі досліджених доказів встановлена наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000079 за ч.1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.01.2025 приблизно о 17:55 год в м. Миколаєві в районі будинку 240-А по вул. Троїцькій, сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Mercedes-Benz 313 CDI», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та автомобіля «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В результаті ДТП водій автомобіля «Mercedes-Benz 313 CDI», ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, у вигляді перелому зовнішнього виростка лівої велико-гомілкової кістки, з якими був госпіталізований каретою швидкої медичної допомоги до лікарні.

Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.01.2025, з місця пригоди вилучено, окрім іншого, автомобіль марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 та поміщено на майданчик за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5. Зовнішні пошкодження автомобіля наведені у протоколі.

20.01.2025 вищевказане вилучене майно, а саме автомобіль марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000079, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про що винесено відповідну постанову.

Вилучене в ході проведення огляду місця ДТП майно дійсно має значення речового доказу по вказаному кримінальному провадженню, зокрема наявні достатні підстави вважати, що автомобіль марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки може бути використаний як доказ обставин дорожньо-транспортної пригоди та його збереження є необхідним для проведення експертизи технічного стану та транспортно-трасологічної експертизи, для яких необхідно забезпечити збереження автомобіля в стані на момент ДТП та запобігти перетворенню вузлів і агрегатів шляхом ремонту, а також проведення слідчих експериментів.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника/володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Натомість слідчий суддя на вказаній стадії розслідування не вправі надавати оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності і допустимості для встановлення обставин кримінального провадження, яка має бути надана судом під час розгляду кримінального провадження, а лише зобов`язаний з`ясувати, що вилучене майно відповідає критеріям щодо речових доказів та потребує збереження для розслідування кримінального провадження накладенням на нього арешту, тобто шляхом вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на необхідність задоволення клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ» модель 2107, тип легковий седан-В, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1988 року випуску, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , який на момент ДТП фактично перебував у володінні ОСОБА_4 , власником якого є ОСОБА_5 , із забороною відчуження, розпорядження та користування ним до скасування арешту майна у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Копію ухвали направити ОСОБА_5 як власнику майна та ОСОБА_4 як володільцю.

Ухвала в частині арешту майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1