Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2025 року м. Рівне

Справа № 569/6787/24

Провадження № 11-сс/4815/76/25

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000859,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2025 року задоволено клопотання слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором - Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_9 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Рівне, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 22 березня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та обрати йому більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

В обґрунтування цих вимог зазначено, що заявлені в клопотанні ризики є не обґрунтованими, оскільки він не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати та свідків та інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказує, що у разі обрання менш суворого запобіжного заходу зобов`язується з`являтися на виклики до слідчого та суду, виконувати покладені на нього судом обов`язки. Крім того зазначає, що має незадовільний стан здоров`я, та перебуваючи в місцях позбавлення волі, він не зможе отримати належну медичну допомогу, що в подальшому негативно вплине на стан його здоров`я.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог та залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 4 ч.2 ст. 183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, - незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, у великих розмірах, вчинене повторно, та ч.3 ст. 307 цього Кодексу незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, вчинене повторно, що стверджується доказами, зібраними на даний час органом досудового розслідування.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

23 січня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 307 КК України.

При цьому, під час розгляду клопотання, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали за даним клопотанням, вважає такий висновок слідчого судді правильним.

Зокрема, відсутність даних щодо наявності у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, достатніх для гарантування дотримання ним належної процесуальної поведінки, у сукупності з тяжкістю можливого покарання за інкриміновані йому злочини, свідчить про наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Також існує ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні з метою зміни ними показань на свою користь задля уникнення кримінальної відповідальності.

Окрім того, зважаючи на те, що відсутні докази щодо наявності у ОСОБА_5 законного джерела отримання прибутку, він не працевлаштований, кількість епізодів злочинної діяльності, у вчиненні яких він підозрюється на даний час, а також наявність на розгляді інших судів кримінальних проваджень стосовно нього, свідчить про існування ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Тому, на думку колегії суддів, вказані обставини, у своїй сукупності, свідчать про те, що на даному етапі досудового розслідування більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що вказана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 - без задоволення.

Ця ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3