1-в/205/202/25
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення засудженого від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 Кримінального кодексу України (далі КК),

ВСТАНОВИВ :

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання засудженого, відповідно до якого останній просить привести у відповідність його покарання, у зв`язку з набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 року та декриміналізації вчиненого ним діяння.

В судове засідання прокурор, представник установи виконання покарань не з`явились, що, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 Кримінального-процесуального кодексу України (далі КПК), не є перешкодою для розгляду подання у їх відсутність. Від засудженого ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутність. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК.

Суд, вивчивши доводи клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» за вироком Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2023 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці. На підставі ст. 71 КК, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.12.2020 і остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці.

Також ОСОБА_3 засуджений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2023 року за ч. 2 ст. 190 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.02.2023 року ОСОБА_3 визначено покарання у виді 5 (п`ять) років 4 місяці позбавлення волі. ОСОБА_3 цим же вироком засуджено за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.02.2023 року і остаточно ОСОБА_3 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців позбавлення волі.

При цьому, вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.12.2020 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки зі звільнення від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

Так, вироком Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим у тому, що він 14.08.2022 намагався викрасти майно на суму 363 гривні 90 копійок, викрав чуже майно, а саме 26.08.2022 на суму 418 гривень 40 копійок, 02.09.2022 на суму 515 гривень 60 копійок, 11.10.2022 на суму 399 гривень 90 копійок, 07.11.2022 на суму 409 гривень 90 копійок та 27.12.2022 на суму 369 гривень.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185, 190 КК, у 2022 році становила 2481 грн.

Таким чином, оскільки суми викраденого майна за вказаними епізодами злочинної діяльності не перевищують суми двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння, клопотання засудженого в цій частині підлягає задоволенню, а вказані епізоди злочинної діяльності підлягають виключенню з вироку Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2023 року.

Крім того, як зазначалось вище, ОСОБА_3 засуджений також й вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2023 року за те що він 23.12.2022 заволодів чужим майном шляхом обману на суму 1900 гривень, викрав чуже майно, а саме: 25.12.2022 на суму 6288 гривень 99 копійок, 04.01.2023 на суму 645 гривень 65 копійок, 20.01.2023 на суму 893 гривні 93 копійки, 21.01.2023 на суму 469 гривень 67 копійок, 24.01.2023 на суму 655 гривень 98 копійок, 26.01.2023 на суму 2182 гривні 60 копійок, 29.01.2023 на суму 12728 гривень 99 копійок, 30.01.2023 на суму 409 гривні 63 копійки, 06.02.2023 на суму 484 гривні 30 копійок, 20.02.2023 на суму 444 гривні, 23.02.2023 на суму 484 гривні 30 копійок та 26..02.2023 на суму 465 гривень 30 копійок.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185, 190 КК, у 2022 році становила 2481 грн, а у 2023 році становила 2684 грн.

Оскільки сума викраденого майна за епізодами заволодіння чужим майно шляхом обману від 23.12.2022 та за викрадення чужого майна від 04.01.2023, 20.01.2023, 21.01.2023, 24.01.2023, 26.01.2023, 30.01.2023, 06.02.2023, 20.02.2023, 23.02.2023 та від 26.02.2023 не перевищують суми двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння, клопотання засудженого в цій частині також підлягає задоволенню, а вказані епізоди злочинної діяльності підлягають виключенню з вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2023 року з виключенням посилання суду на призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

В цей же час, оскільки сума викраденого майна за епізодами таємного викрадення чужого майна від 25.12.2022 та від 29.01.2023 перевищують суми двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння, клопотання засудженого в цій частині не підлягає задоволенню.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.12.2020 за те що він 07 жовтня 2019 року викрав чуже майно на загальну суму 4186 гривень 65 копійок.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185, 190 КК, у 2022 році становила 1921 грн.

Відтак, оскільки сума викраденого майна за вказаним вироком перевищує суми двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння, клопотання засудженого в цій частині також не підлягає задоволенню.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX) внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), зокрема до ст. 51 КУпАП, якими змінено в бік збільшення (до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) поріг відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

На час, до якого відносяться діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_3 , положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховуючи правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суд, який мітиться у Постанові від 07.10.2024 року у справ № 278/1566/21, виходить з того, що Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК).

Отже, має місце декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна або заволодінні майном шляхом обману або зловживанні довірою (шахрайство), вартість яких на момент вчинення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, за вчинення яких було засуджено ОСОБА_3 , у зв`язку з чим клопотання засудженого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. 2, 372, 537-539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення його від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК задовольнити частково.

Виключити з мотивувальної частини вироку Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2023 року посилання на вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК за епізодами злочинної діяльності від 14.08.2022, 26.08.2022, 02.09.2022, 11.10.2022, 07.11.2022 та від 27.12.2022.

Виключити з резолютивної частини вироку Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2023 року посилання суду на призначення покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК та на застосування положень ч. 1 ст. 70 КК.

Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2023 року за ч. 1 ст. 369 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 71 КК, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 03.12.2020 року Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць.

Виключити з мотивувальної частини вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2023 року посилання на вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК за епізодом від 23.12.2022 та за ч. 4 ст. 185 КК за епізодами злочинної діяльності від 04.01.2023, 20.01.2023, 21.01.2023, 24.01.2023, 26.01.2023, 30.01.2023, 06.02.2023, 20.02.2023, 23.02.2023 та від 26.02.2023.

Виключити з резолютивної частини вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2023 року посилання суду на призначення покарання за ч. 2 ст. 190 КК та на застосування положень ч. 1 ст. 70 КК.

Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2023 року, більш суворим покаранням, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2023 року, остаточно вважати засудженим ОСОБА_3 до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці.

В задоволенні іншої частини клопотання засудженого ОСОБА_3 відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити адміністрації Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» для ознайомлення засудженого та негайного виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1