Справа №443/2179/24
Провадження №1-кп/443/37/25
ВИРОК

іменем України

05 лютого 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000938 від 20.09.2024) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Загірочко Жидачівського району Львівської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 19.09.2024 приблизно о 18 год 30 хв керуючи технічно справним трактором марки «ІМ-804», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявив злочинну недбалість, яка виразилась в тому, що він, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, всупереч правилам перевезення пасажирів, допустив рух транспортного засобу, здійснюючи незаконно перевезення пасажира ОСОБА_5 у недозволеному для цього місці, а саме на підніжці трактора з лівої сторони, та в подальшому, рухаючись поблизу будинку №5Б по вул. Стрілецька в м. Ходорів Стрийського району Львівської області, проявив неуважність до дорожньої обстановки, без причин технічного характеру, своїми діями створив аварійну обстановку, в результаті чого ОСОБА_5 упав із лівої підніжки трактора марки «ІМ-804», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та таким чином відбувся наїзд заднім лівим колесом вищевказаного трактора на ОСОБА_5 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_5 , згідно висновку експерта, отримав травми, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення.

Вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення кермувальником трактора марки «ІМ-804», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , чинних Правил дорожнього руху (ПДР) затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року а саме: пунктів 1.5., 2.3., 10.1., 21.1., 21.11. «а» і вказані порушення ОСОБА_3 вимог ПДР України є в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений частина 2 статті 286 КК України.

Позиція сторін щодо обсягу та порядку дослідження доказів.

У судовому засіданні прокурор, зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, вважає за доцільне не здійснювати дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які сторонами не оспорюються, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням його характеризуючих даних.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину по пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, визнав повністю, ствердив суду, що він не оспорює обставини кримінального правопорушення, правильно розуміючи їх зміст і наслідки такої позиції, яка є добровільною, не заперечує проти встановленого прокурором порядку дослідження доказів.

Потерпілий ОСОБА_5 ствердив суду, що не оспорює обставини кримінального правопорушення та не заперечує проти встановленого прокурором порядку дослідження доказів і не здійснення дослідження інших доказів щодо зазначених обставин.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , дані ним у судовому засіданні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, за змістом яких 19.09.2024 між 17 та 18 годинами він разом з ОСОБА_5 рухалися на тракторі у м. Ходорів по вул. Стрілецькій. Трактор одномісний, тому ОСОБА_5 стояв на підніжці. У якийсь момент останній не втримався та впав з підніжки і він наїхав на нього лівим колесом. У подальшому ОСОБА_5 відмовився від медичної допомоги. Однак за дві години той повідомив про погіршення стану здоров`я, у зв`язку з чим була викликана швидка допомога. Усвідомлює протиправність своїх дій та негативно до них ставиться.

Висновки.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (пункт 1 частини 1 статті 66 КК України).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважає на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив з необережності кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Окрім цього, суд враховує думку потерпілого, який жодних претензій до обвинуваченого не має та вважає, що відсутня необхідність у позбавленні обвинуваченого права керувати транспортними засобами.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, зокрема, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, а також взявши до уваги фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, форму вини, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 2 статті 286 КК України у виді позбавлення волі.

Водночас, враховуючи обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, а також зважаючи на посткримінальну поведінку обвинуваченого (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), яка є виключно позитивною та свідчить про усвідомлення ним негативності вчиненого суспільно небезпечного діяння і готовність нести кримінальну відповідальність, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства і вважає за можливе, на підставі статті 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд звертає увагу на те, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 з необережності та вперше. Окрім цього, суд зважає на позицію сторони обвинувачення та потерпілого, які не вбачають за доцільне призначати обвинуваченому зазначене додаткове покарання. Відтак, враховуючи наведені обставини, а також обставини кримінального провадження у своїй сукупності, суд доходить переконання про відсутність необхідності призначення ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Мотиви ухвалення інших рішень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає.

Застосований захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна слід скасувати.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: транспортний засіб трактор колісний марки «JM-804», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причіп без номерних знаків повернути ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 7 959 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн.

Скасувати застосований відповідно до ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.09.2024 (справа № 456/5071/24) захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Жидачівський районний суд Львівської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку (його повний текст) негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1