№ провадження 1-в/646/22/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)» - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції між Червонозаводським районним судом м. Харкова, за адресою: м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні, буд. 36 та Державною установою «Диканівська виправна колонія №12», за адресою: м. Харків, вул. Лелюківська, буд. 1, подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія №12» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 щодо приведення вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 19.09.2023 року, який змінений вироком Харківського Апеляційного суду від 11.07.2024 року відносно засудженого у відповідність з винесеною ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.02.2025 року та до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886- IX від 18.07.2024 року, відносно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайсин Гайсинського району Вінницької області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.03.2016 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 1 рік. Звільнений за ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 31.03.2017 року по відбуттю іспитового строку. 30.06.2022 року Київським районним судом м. Полтави за ст. 185 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 2 роки. Засудженого: 19.09.2023 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 309 ч.1 КК України до сплати штрафу в розмірі 17000 грн. Вирок Київського районного суду м. Полтави від 30.06.2022 року виконувати самостійно. Вироком Харківського апеляційного суду від 11.07.2024 року вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 19.09.2023 року скасовано в частині призначення покарання, та призначено покарання за ст. 309 ч. 1 КК України у виді 17000,00 грн. штрафу. На підставі ст.ст. 71 ч. 1, 72 ч. 1 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 30.06.2022 року у виді 5 років позбавлення волі, остаточно до відбуття 5 років позбавлення волі та сплати штрафу у розмірі 17000 грн. - виконувати самостійно. В решті вирок залишено без змін. Строк рахується з моменту фактичного затримання. Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11.03.2022 року по 30.06.2022 року включно,

в с т а н о в и в :

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія №12» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 щодо приведення вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 19.09.2023 року, який змінений вироком Харківського Апеляційного суду від 11.07.2024 року відносно засудженого у відповідність з винесеною ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.02.2025 року та до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886- IX від 18.07.2024 року, відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні представник державної установи «Диканівська виправна колонія №12» підтримав подання.

Засуджений та його захисник, кожен окремо, не заперечували проти задоволення подання.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Суд, вислухавши засудженого, думку прокурора, а також представника державної установи «Диканівська виправна колонія №12», дослідивши матеріали подання, у тому числі матеріали особової справи засудженого, вважає подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 засуджений 19.09.2023 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 309 ч.1 КК України до сплати штрафу в розмірі 17000 грн. Вирок Київського районного суду м. Полтави від 30.06.2022 року виконувати самостійно. Вироком Харківського апеляційного суду від 11.07.2024 року вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 19.09.2023 року скасовано в частині призначення покарання, та призначено покарання за ст. 309 ч. 1 КК України у виді 17000,00 грн. штрафу. На підставі ст.ст. 71 ч. 1, 72 ч. 1 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 30.06.2022 року у виді 5 років позбавлення волі, остаточно до відбуття 5 років позбавлення волі та сплати штрафу у розмірі 17000 грн. - виконувати самостійно. В решті вирок залишено без змін. Строк рахується з моменту фактичного затримання. Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11.03.2022 року по 30.06.2022 року включно.

ОСОБА_4 вчинив в період іспитового строку за вироком Київського районного суду м. Полтави від 30.06.2022 року кримінальний проступок, у зв`язку з цим 19.09.2023 року постановлений вирок Ленінського районного суду м. Харкова, який змінений вироком Харківського апеляційного суду від 11.07.2024 року та скасований в частині призначення покарання, та визначено покарання у відповідності до ст.ст. 71 ч.1, 72 ч.1 КК України.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.02.2025 року було розглянуто клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 щодо приведення вироку Київського районного суду м. Полтави від 30.06.2022 року у відповідність з Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та задоволено на підставі ст. 74 ч. 2 КК України звільнення засудженого ОСОБА_4 , 1978 р.н., від покарання, призначеного за вироком Київського районного суду м. Полтави від 30.06.2022 року за ст. 185 ч. 4 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, у зв`язку з усуненням караності діяння. Дана ухвала Вашого суду від 24.02.2025 року набрала чинності 04.03.2025 року.

Однак, засуджений ОСОБА_4 на теперішній час відбуває покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)» за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 19.09.2023 року, який в частині призначеного покарання скасований Харківським Апеляційним судом від 11.07.2024 року за ст. 309 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. На підставі ст. ст. 71 ч.1, 72 ч.1 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднано не відбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 30.06.2022 року у виді 5 років позбавлення волі та остаточно призначено до відбуття 5 років позбавлення волі та сплати штрафу у розмірі 17 000 грн., який виконується самостійно.

09.08.2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 під. 1 роз. ХХ Перехідних положень ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. 00 коп., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 роз. IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 ПК України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідно станом на 01.01.2023 року становить 2684 грн. 00 коп.

Відповідно за вироком Київського районного суду м. Полтави від 30.06.2022 року, який приєднується на підставі ст.71 ч. 1 КК України до діючого вироку, вчинив кримінальне правопорушення 11.03.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України, чим завдав матеріальні збитки на суму 1000 грн. 00 коп., що складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідних правопорушень.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Суд саме звільняє засудженого від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.

Враховуючи, що ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.02.2025 року (яка набрала законної сили засуджений ОСОБА_4 звільнений від покарання призначеного за вироком Київського районного суду м. Полтави від 30.06.2022 року, який приєднується на підставі ст. 71 ч. 1 КК України до вироку Харківського Апеляційного суду від 11.07.2024 року, то на підставі статті 5, статті 74 частини 3 КК України, частини 1 пункту 13 статті 537, частини 2 пункту 2 статті 539 КПК України, подання ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)» про вирішення питання щодо приведення вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 19.09.2023 року, який змінений вироком Харківського Апеляційного суду від 11.07.2024 року відносно засудженого у відповідність з винесеною ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.02.2025 року відносно засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст. ст. 4, 5, 74 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія №12» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 щодо приведення вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 19.09.2023 року, який змінений вироком Харківського Апеляційного суду від 11.07.2024 року відносно засудженого у відповідність з винесеною ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.02.2025 року та до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886- IX від 18.07.2024 року, відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 19.09.2023 року, який змінений вироком Харківського Апеляційного суду від 11.07.2024 року з урахуванням ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.02.2025 року до штрафу у розмірі 17000,00 грн., та направити на виконання до уповноваженого органу пробації для подальшого виконання.

Копії ухвали направити до ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)».

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Суддя - ОСОБА_1