Справа № 638/3043/25
Провадження № 1-кс/638/752/25
УХВАЛА

Іменем України

21 лютого 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотанняслідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000224 від 13 лютого 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно 14.02.2025 року у ході огляду місця події, на відкритій ділянці місцевості, що розташована за адресою м. Ізюм, по вулиці Олени Теліги, поблизу будинку №20, а саме: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9c NFC Midnight», Gray 3 GB RAM 64 GB ROM, темного сірого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , власником якого є потерпілий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Вказаний телефон просить передати на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , попередивши перед цим останнього про положення статті 388 КК України

З матеріалів клопотання вбачається, що, У провадженні СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за №0000224 від 13 лютого 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до матеріалів, які зареєстровані в журналі ЄО Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області за №2505 від 13.02.2025 року встановлено, що у середині січня місяця 2025 року невідома особа здійснила крадіжку мобільного телефону - типу смартфон марки "Ксиаоми" моделі "Редмі 9С" темно сірого кольору, із кімнати квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , чим нанесла матеріальну шкоду заявнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час проведення досудового розслдіування було допитано потерпілого ОСОБА_4 , зі слів якого сатло відомо, що в середині січня 2025 року, точної дати вказати не зміг, оскільки не пам`ятає, ближче до вечора до нього за місцем мешкання та реєтрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше йому знайомий ОСОБА_5 та запропонував повечеряти, разом з тим вжити алкогольних напоїв. На вказану пропозицію потерпілий погодився. В подальшому ОСОБА_5 пішов до магазину, а ОСОБА_4 залишився вдома його очікувати. Через деякий час, ОСОБА_5 прийшов із магазину та вони почали вживати алкогольні напої та спілкуватися. Після того, як останні повечеряли, наступила комендантська година, яка у місті Ізюм, починається з 11 години вечора, та ОСОБА_6 запитав у потерпілого, чи може він у нього залишитися переночувати, на що останній дав позитивну відповідь. Прокинувшись зранку наступного дня приблизно о 7 годині ранку, потерпілий ОСОБА_4 та ОСОБА_7 поснідали та випили ті спиртні напої, які залишилися у них з вечора та знову лягли спати. Прокинувшись приблизно через 2-3 години, ближче до 10 години ранку, потерпілий вже не виявив свого знайомого ОСОБА_8 - він пішов. Так, після того, як потерпілий прокинувся, він також виявив відсутність свого мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9c NFC Midnight», Gray 3 GB RAM 64 GB ROM, темного сірого кольору, із карткою пам`яті micro SD на 512 гб усередині марки «SONY», з чохлом чорного кольору у вигляді «книжечки», без марки, звичайний, із наклеєним захисним склом, марки не вказав, бо не памятає - звичайне, яке на момент крадіжки було трішки пошкоджене, а саме була тріщина по діагоналі скла.

Вказаний телефон, разом із склом, чохлом та карткою пам`яті потерпілий купував ніприкінці 2024 року, у одному із магазинів ЖД Ринку, у місті Ізюмі Харківської області за що останній у загальній сумі заплатив 7500 грн. Чеків стосовно вказаної покупки ОСОБА_4 не зберіг. Проте, в нього залишилася первинна коробка до телефону. За час користування, а це приблизно 2-3 місяці, телефон перебував у майже новому стані та працював у штатному режимі. Якихось пошкоджень на телефоні не було, оскільки він був у захисному склі та чохлі. Після того, як потерпілий виявив відсутність вказаного телефону, спочатку вирішив сам його розшукати, проте після тієї зустрічі ані ОСОБА_8 , ані свого телефону він не бачив. Де проживає ОСОБА_5 потерпілий не знає. Після того, як ОСОБА_4 не зміг самотужки відшукати свій телефон - вирішив звернутися до органів Національної поліції за допомогою.

Так, 14 лютого 2025 року, у період часу з 13 години 15 хвилин по 14 год. 00 хв., під час проведення слідчої дії на відкритій діляні вулиці, розташованої за адресою: Харківська область, м. Ізюм, по вулиці Олени Теліги, ОСОБА_9 - свідком у кримінальному провадженні було видано наступне майно:

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9c NFC Midnight», Gray 3 GB RAM 64 GB ROM, темного сірого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , власником якого є потерпілий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який в подальшому було вилучено до Ізюмського РУП.

Разом з тим, слідчим СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 , за участі потерпілого ОСОБА_4 було здійснено огляд вказаного телефону та коробки до нього, яку потерпілий надав до огляду. У результаті проведення слідчої дії було визначено технічні характеристики телефону, торгову марку та опізнано потерпілим

Постановою слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 від 14.02.2025 року, вищезазначений вилучений телефон було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор, ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, просив розглянути клопотання у його відсутність.

Неприбуття в судове засідання слідчого, прокурора, іншого власника майна, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, відповідно до вимог ч. 1 ст.172КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Крім того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначенихст. 174 КПК України.

Суд, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи, приходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У провадженні СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за №0000224 від 13 лютого 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до матеріалів, які зареєстровані в журналі ЄО Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області за №2505 від 13.02.2025 року встановлено, що у середині січня місяця 2025 року невідома особа здійснила крадіжку мобільного телефону - типу смартфон марки "Ксиаоми" моделі "Редмі 9С" темно сірого кольору, із кімнати квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , чим нанесла матеріальну шкоду заявнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час проведення досудового розслдіування було допитано потерпілого ОСОБА_4 , зі слів якого сатло відомо, що в середині січня 2025 року, точної дати вказати не зміг, оскільки не пам`ятає, ближче до вечора до нього за місцем мешкання та реєтрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше йому знайомий ОСОБА_5 та запропонував повечеряти, разом з тим вжити алкогольних напоїв. На вказану пропозицію потерпілий погодився. В подальшому ОСОБА_5 пішов до магазину, а ОСОБА_4 залишився вдома його очікувати. Через деякий час, ОСОБА_5 прийшов із магазину та вони почали вживати алкогольні напої та спілкуватися. Після того, як останні повечеряли, наступила комендантська година, яка у місті Ізюм, починається з 11 години вечора, та ОСОБА_6 запитав у потерпілого, чи може він у нього залишитися переночувати, на що останній дав позитивну відповідь. Прокинувшись зранку наступного дня приблизно о 7 годині ранку, потерпілий ОСОБА_4 та ОСОБА_7 поснідали та випили ті спиртні напої, які залишилися у них з вечора та знову лягли спати. Прокинувшись приблизно через 2-3 години, ближче до 10 години ранку, потерпілий вже не виявив свого знайомого ОСОБА_8 - він пішов. Так, після того, як потерпілий прокинувся, він також виявив відсутність свого мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9c NFC Midnight», Gray 3 GB RAM 64 GB ROM, темного сірого кольору, із карткою пам`яті micro SD на 512 гб усередині марки «SONY», з чохлом чорного кольору у вигляді «книжечки», без марки, звичайний, із наклеєним захисним склом, марки не вказав, бо не памятає - звичайне, яке на момент крадіжки було трішки пошкоджене, а саме була тріщина по діагоналі скла.

Вказаний телефон, разом із склом, чохлом та карткою пам`яті потерпілий купував ніприкінці 2024 року, у одному із магазинів ЖД Ринку, у місті Ізюмі Харківської області за що останній у загальній сумі заплатив 7500 грн. Чеків стосовно вказаної покупки ОСОБА_4 не зберіг. Проте, в нього залишилася первинна коробка до телефону. За час користування, а це приблизно 2-3 місяці, телефон перебував у майже новому стані та працював у штатному режимі. Якихось пошкоджень на телефоні не було, оскільки він був у захисному склі та чохлі. Після того, як потерпілий виявив відсутність вказаного телефону, спочатку вирішив сам його розшукати, проте після тієї зустрічі ані ОСОБА_8 , ані свого телефону він не бачив. Де проживає ОСОБА_5 потерпілий не знає. Після того, як ОСОБА_4 не зміг самотужки відшукати свій телефон - вирішив звернутися до органів Національної поліції за допомогою.

Так, 14 лютого 2025 року, у період часу з 13 години 15 хвилин по 14 год. 00 хв., під час проведення слідчої дії на відкритій діляні вулиці, розташованої за адресою: Харківська область, м. Ізюм, по вулиці Олени Теліги, ОСОБА_9 - свідком у кримінальному провадженні було видано наступне майно:

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9c NFC Midnight», Gray 3 GB RAM 64 GB ROM, темного сірого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , власником якого є потерпілий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який в подальшому було вилучено до Ізюмського РУП.

Разом з тим, слідчим СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 , за участі потерпілого ОСОБА_4 було здійснено огляд вказаного телефону та коробки до нього, яку потерпілий надав до огляду. У результаті проведення слідчої дії було визначено технічні характеристики телефону, торгову марку та опізнано потерпілим

Постановою слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 від 14.02.2025 року, вищезазначений вилучений телефон було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні

Вказаний телефон має доказове значення за даним кримінальним провадженням, визнаний речовим доказом може сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягненню винних осіб до кримінальної відповідальності, а також має значення для встановлення істини під час досудового розслідування.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на яке було спрямоване кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 168, ст.ст.236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватись також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч. 1 ст. 167 КПК України), а й іншим особам.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказане вилучене майно.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000224 від 13 лютого 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 14.02.2025 року у ході огляду місця події, на відкритій ділянці місцевості, що розташована за адресою м. Ізюм, по вулиці Олени Теліги, поблизу будинку №20, а саме: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9c NFC Midnight», Gray 3 GB RAM 64 GB ROM, темного сірого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , власником якого є потерпілий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаний телефон передати на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , попередивши перед цим останнього про положення статті 388 КК України

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1