Справа № 175/210/25
Провадження № 1-кп/175/21/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001897 від 10.12.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Краматорськ, Донецької області, громадянин України, який має середню освіту, одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, який інвалідності не має, раніше неодноразово судимого,

- 12.06.2003 вироком Краматорського міського суду за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 189 КК України до 4 р. п/в, ст. 75 КК України - 2 роки;

- 23.06.2004 вироком Краматорського міського суду за ч. 3 ст. 185, 71 КК України - 4 р. 6 міс. п/в;

- 05.11.2009 вироком Краматорського міського суду за ч. 1 ст. 121, 71 КК України до 7 р. п/в;

- 15.05.2014 вироком Каланінського райсуду м. Горлівка за ст. 391, 71 КК України до 1р. 8 міс. п/в;

- 06.07.2016 вироком Краматорського міського суду за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 р п/в;

- 03.04.2023 вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 р обмеження волі, ст. 75 КК України - 1 рік;

- останній раз 11.11.2024 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, 71 КК України до 1 року 1 міс. позбавлення волі, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

10.12.2024 в денну пору доби ОСОБА_4 , будучи особою протягом року засудженою за ст. 309 КК України, а саме: вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11.11.2024 за ч. 2 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць, проходив по лісосмузі поблизу буд. № 3 по вул. Архангельська в м. Краматорську, де на землі побачив згорток в синій ізоляційній стрічці. ОСОБА_4 , будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, підняв вище зазначений згорток та розгорнувши, впевнився, що в згортці знаходиться наркотичний засіб, який він вирішив залишити собі, тобто у останнього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 поклав вище зазначений згорток до правої зовнішньої кишені, надягненої на ньому куртки та почав зберігати для особистого вживання, без мети збуту.

Цього ж дня ОСОБА_4 приблизно о 12 годині 30 хвилин був зупинений в лісосмузі поблизу буд. № 3, по вул. Архангельська, в м. Краматорську працівником поліції, відповідно до положень ст. 32 ЗУ «Про поліцію», п. 7 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» та постанови КМУ від 29.12.2021 року №1456 «Про затвердження порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», з метою перевірки документів, та на запитання про зберігання заборонених речей при собі, ОСОБА_4 повідомив, що в одягненій на ньому куртці, а саме в правій зовнішній кишені одягненої на ньому куртки, зберігається наркотичний засіб, який він незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

10.12.2024 у період часу з 13 годин 42 хвилини по 13 годин 52 хвилин, у лісосмузі поблизу буд. № 3, по вул. Архангельська, в м. Краматорську, під час огляду місця події працівниками поліції у ОСОБА_4 в одягненій на ньому куртці, а саме: в правій зовнішній кишені виявлено та вилучено згорток з кристалічною речовиною масою 0,2046 г, що містить наркотичній засіб, обіг якого обмежено - метадон. Маса метадона складає 0,0764 г, яку ОСОБА_4 , будучи особою протягом року засудженою за ст. 309 КК України умисно, незаконно, придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинені протягом року після засудження за ч.2 ст. 309 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 вказаного вище кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину та погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання, а дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю та пояснив, що ним дійсно скоєно це кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному кається та просить суд суворо не карати.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

Мотиви призначення покарання

Обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11.11.2024 року, за ознаками ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, позицію сторони обвинувачення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, яке вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст. 309 КК України, так, як виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства.

При цьому, суд при призначенні покарання має виходити не тільки з меж караності діяння, встановлених у відповідній санкції статті Особливої частини КК України, а й із тих норм Загальної частини КК України, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються інші питання, пов`язані з призначенням покарання, здатні вплинути на вибір (обрання) судом певних його виду і міри.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд

ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід у виді тримання під вартою не обирався, затриманий не був, останній відбуває покарання державній установі «ДНІПРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 89)», строк обчислення покарання останньому із врахуванням положень ст. ст. 88, 91 КВК України слід рахувати з моменту набрання вироком суду законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2024 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_4 покарання рахувати з дня набрання цим вироком законної сили.

Речові докази:

-сейф-пакет № 6094061 з порошкоподібною речовиною, обіг якого обмежено- метадон, масою 0,2046 г, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області згідно з квитанцією № 59, після набрання цим вироком законної сили - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 2387,70 грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку складено 03 березня 2025 року. У відповідності до положень ч.15 ст.615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Суддя ОСОБА_1