Справа № 732/92/25
Провадження № 1-кп/732/33/25
У Х В А Л А

про продовження строку запобіжного заходу

17 березня 2025 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Городня обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000619 від 17.05.2024, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

У С Т А Н О В И В:

20.01.2025 з Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2025, справу передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 20 січня 2025 року прийнято кримінальне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Заслухавши в судовому засіданні прокурора, захисника обвинуваченого, обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає за можливе відкласти підготовче судове засідання з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК України.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , оскільки строк дії обраного та продовженого останньому запобіжного заходу закінчується 22 березня 2025 року.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання прокурора не заперечували.

Захисник ОСОБА_5 повідомила суд про бажання обвинуваченого ОСОБА_4 повернутися до лав Збройних сил України, у зв`язку з чим просила відкласти підготовче судове засідання для надання часу підготовки відповідних документів.

Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою до 22 березня 2025 року. В ухвалі про продовження вказаного запобіжного заходу судом зазначено не визначати розмір застави.

Згідно із ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, і може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких умисних злочинів, за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Перебуваючи на волі та розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за скоєне, обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Будучи військовослужбовцем та маючи відкритий доступ до зброї зможе шляхом погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб вплинути на свідків. При застосуванні більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний зможе іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, зокрема, створити штучні докази чи підбурити осіб як цивільних осіб, так і осіб з числа військовослужбовців, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, а також враховуючи існування наразі обґрунтованих ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 . Наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 хворобливого стану здоров`я наразі не спростовує наведених ризиків.

Судом перевірялася можливість застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, однак жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечать належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Крім того, згідно із ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у виді триманні під вартою.

Враховуючи конкретні обставини інкримінованого обвинуваченому злочину, з огляду на положення абз. 8 ч. 4 статті 183 КПК України, суд вважає за можливе не визначати розмір застави.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання прокурора, продовжити запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою та відкласти підготовче судове засідання для надання часу підготовки документів щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з можливістю подальшого проходження військової служби.

На підставі викладеного, керуючись статями 199, 314, 315, 316, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відкласти підготовче судове засідання у кримінальному по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у відкритому судовому засіданні на 10 квітня 2025 року на 11 год 30 хв у залі судових засідань в приміщенні Городнянського районного суду Чернігівської області за участю прокурора, захисника та обвинуваченого.

У судове засідання викликати прокурора, захисника обвинуваченого, забезпечити явку обвинуваченого ОСОБА_4 , який утримується під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 2).

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_8 від 28.11.2024, та продовжений ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 22.01.2025, продовжити на строк шістдесят днів, до 15 травня 2025 року, але не довше строку розгляду кримінального провадження, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Державної установи «Чернігівській слідчий ізолятор».

Ухвала в частині вирішення питання продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

В іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає, зауваження не неї можуть бути включені до апеляційної скарги на основне рішення у кримінальному провадженні.

Суддя ОСОБА_1