Провадження №1-в/760/441/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого-судді - ОСОБА_1

за участі сторін та інших учасників провадження

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання Автозаводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про звільнення засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 16.05.2011 Залізничним районним судом м. Сімферополя за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, ухвалою Залізничного районного суду м.Сімферополя від 02.12.2011 несплачений штраф замінено на громадські роботи строком 240 годин,

від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено 16.05.2011 Залізничним районним судом м. Сімферополя за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, ухвалою Залізничного районного суду м.Сімферополя від 02.12.2011 несплачений штраф замінено на громадські роботи строком 240 годин.

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання начальника Автозаводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

У судовому засіданні прокурор не заперечувала проти задоволення вказаного клопотання.

Засуджений та представник пробації у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду клопотання судом повідомлені.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України визначено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання встановлено, що ОСОБА_4 засуджено 16.05.2011 Залізничним районним судом м. Сімферополя за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, ухвалою Залізничного районного суду м. Сімферополя від 02.12.2011 несплачений штраф замінено на громадські роботи строком 240 годин.

УЖКГ м. Кременчука засуджений ОСОБА_4 розподілений до КП «Благоустрій Кременчука». 17.04.2012 ОСОБА_4 відповідно до наказу прийнято до будівельного цеху для відбування призначеного покарання, складено графік виходу на роботу в квітні, травні, червні та липні 2012 року та проведено інструктаж.

Однак з 25.05.2012 громадянин ОСОБА_4 не виходив на роботу згідно складеного графіку, ігнорував виклики до органу пробації, не з`являвся для реєстрації.

09.07.2012 до прокуратури м. Кременчука направлено подання про притягнення засудженого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності згідно ч.2 ст.389 КК України. 19.07.2012 у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 відмовлено.

08.08.2012 засудженому повторно видано направлення до УЖКГ м. Кременчука для розподілення на підприємство для відбування призначеного покарання. 23.08.2012 ОСОБА_4 відповідно до наказу прийнято до КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» (далі - СКРП) для відбування призначеного покарання, складено графік виходу на роботу в серпні, вересні, жовтні та листопаді 2012 року та проведено інструктаж.

13.08.2012, 20.08.2012, 27.08.2012 та 03.09.2012 засуджений без поважних причин не з`явився для реєстрації до Автозаводського РП КВІ. 10.09.2012 засуджений надав письмове пояснення в якому повідомив, що вважав своїм обов`язком з`являтися для реєстрації 1 раз на місяць. Засудженому винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України.

Згідно повідомлення КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» засуджений ОСОБА_4 не з`явився для відпрацювання на підприємство у вересні, жовтні та листопаді 2012 року.

28.11.2012 до прокуратури м. Кременчука направлено подання про притягнення засудженого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності згідно ч.2 ст.389 КК України.

26.06.2013 від Автозаводського РВ УМВС України в Полтавській області надійшло повідомлення, що 11.12.2012 розпочато розслідування кримінального правопорушення за ч.2 ст.389 КК України відносно громадянина ОСОБА_4 (ЄРДР № 0000168).

10.02.2013 Автозаводським РВ УМВС України в Полтавській області винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000168 від 11.12.2012 у зв`язку з відсутністю складу злочину.

30.07.2013 отримано довідку УІТ, з якої стало відомо, що з 19.06.2013 громадянин ОСОБА_4 перебуває у розшуку за УМВС м. Ялти АР Крим як безвісти зниклий.

04.03.2014 до Автозаводського районного суду м. Кременчука направлено подання про звільнення від призначеного покарання у виді громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності. 24.03.2014 Автозаводський районний суд м. Кременчука відмовив у задоволенні подання, посилаючись на п.4 ч.2 ст.539 КПК України, відповідно до якої клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.14 ч.1 ст.537 КПК України.

Водночас, 05.05.2014 до Залізничного районного суду м. Сімферополя підготовлено подання про вирішення питання подальшого виконання постанови відносно засудженого ОСОБА_4 ..

Враховуючи події 2014 року на території АР Крим, Залізничний районний суд м.Сімферополя, як і інші суди півострова фактично захоплені та підпорядковані окупаційній владі. Поштове сполучення з АР Крим відсутнє, тому направити подання до Залізничного районного суду м. Сімферополя для розгляду та здійснення правосуддя є неможливим.

15.11.2016 до Автозаводського РВ звернулася мати засудженого ОСОБА_5 та повідомила, що отримала довідку від Управління Міністерства внутрішніх справ рф в м. Ялта Міністерства внутрішніх справ республіки Крим відповідно до якої, громадянин ОСОБА_6 станом на 27.07.2016 знаходиться в розшуку як безвісти зниклий.

Згідно роз`яснення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.08.2019 у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами АР Крим на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території АР Крим судам, та забезпечити розгляд, зокрема, кримінальних проваджень, підсудних місцевим судам, розташованим на території АР Крим - одним з районних судів міста Києва, визначеним Апеляційним судом міста Києва.

Тому, 31.10.2019 до Апеляційного суду м. Києва направлено звернення щодо вирішення питання по виконанню постанови Залізничного районного суду м. Сімферополя від 02.12.2011 щодо ОСОБА_4 27.04.2020 Апеляційним судом м. Києва у задоволенні звернення було відмовлено.

24.06.2020 з Єдиного реєстру судових рішень отримано ухвалу Апеляційного суду АР Крим від 16.05.2013 (№1-292/11, провадження №11/190/733/13) відповідно до якої постанову Залізничного суду м. Сімферополя від 02.12.2011, якою ОСОБА_4 замінено призначене вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя від 16.05.2011 покарання у виді штрафу в розмірі 1500 гривень на громадські роботи строком на 240 годин - скасовано.

Також, Автозаводським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області направлені звернення з проханням завірити копію ухвали Апеляційного суду АР Крим від 16.05.2013 №1-292/11 стосовно ОСОБА_4 до Апеляційного суду м. Києва та Херсонського апеляційного суду. 10.07.2020 до Державної судової адміністрації України направлено запит з проханням роз`яснити до якої інстанції можна звернутися для отримання вищевказаної ухвали.

Відповідно до інформації Херсонського апеляційного суду від 01.12.2020 виявлено, що в архіві суду відсутня на зберіганні вищезазначена ухвала.

12.01.2021 отримано роз`яснення від Державної судової адміністрації України стосовно отримання копії ухвали Апеляційного суду АР Крим від 16.05.2013 №1-292/11 стосовно ОСОБА_4 , що дане прохання має розглядати Апеляційний суд м. Києва.

Згідно відповіді Апеляційного суду м. Києва від 16.12.2021 суд позбавлений можливості виготовити копію ухвали Апеляційного суду АР Крим від 13.05.2013 №1-292/11 стосовно ОСОБА_4 , оскільки встановити відповідність зазначеного тексту судового рішення, яке міститься в ЄДРСР оригіналу тексту документу, який міститься в матеріалах судової справи, не є можливим.

26.09.2024 до ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі надіслано запит про стан розшуку засудженого ОСОБА_4 .. 26.09.2024 від ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі надійшло повідомлення, що в головному Управлінні національної поліції в АР Крим та м. Севастополі відсутні матеріали кримінального провадження та матеріали розшукової справи. Після анексії території півострову Крим, матеріали проваджень та розшукових справ на материкову частину України не передавались, розшукова справа щодо встановлення місця знаходження громадянина ОСОБА_4 не відновлювалась.

Інформація про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення нових кримінальних правопорушень відносно засудженого ОСОБА_4 станом на 08.10.2024 не надходила.

Виходячи з вищенаведеного та з наданої інформації з КП «Благоустрій Кременчука» та з КП «СКРП» було встановлено, що засуджений відбув 100 годин громадських робіт.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24.12.2015 (справа № 5-324кс15), стаття 80 КК України окреслює нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, закінчення яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Відповідно до ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, а саме як вказано в п.1 ч.1 даної статті - два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Ухвала Залізничного районного суду м. Сімферополя набрала законної сили 20.12.2011.

Станом на момент звернення Автозаводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області з клопотанням про звільнення засудженого ОСОБА_4 . Ухвала Залізничного районного суду м. Сімферополя не виконана.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а засуджений звільненню від покарання на підставі п.1 ч. 1 ст. 80 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, статтями 537-539 КПК України, ч. 1 ст. 165 КВК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Автозаводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя від 16.05.2011, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7