Справа № 372/2836/23
Провадження 1-кп-171/24
ухвала

Іменем України

18 грудня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.240 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21.06.2023 до Обухівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 від 02.05.2023 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 240 КК України.

Ухвалою судді призначене підготовче судове засідання по вищевказаному кримінальному провадженню.

22.03.2024 ухвалою судді призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у виді застави на особисте зобов`язання. Своє клопотання мотивував тим, що відповідно до ухвали Святошинського районного суду міста Києві від 30.03.2023 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 2000000 грн., та покладено обов`язки визначні ч.5 ст.194 КПК України терміном на два місці, а саме до 28.05.2023. Термін дії ухвали не продовжено. Щодо ОСОБА_4 на сьогоднішній день продовжує діяти застава, розмір якої перевищує її максимальний розмір навіть за особливо тяжкі злочини, тому що сума застави встановлена у розмірі 2 000 000 грн., яка на даний час об`єктивно не виправдовує її застосування. 04.04.2023року заставодавцем обвинуваченого внесено заставу за ОСОБА_4 , що підтверджується відповідною квитанцією №TR.34493 від 04.04.2023. Обвинуваченим з моменту винесення ухвали Святошинського районного суду міста Києві належним чином виконується обов`язки. ОСОБА_4 постійно на зв`язку, не приховувався від слідчого та суду, з`являється за першою вимогою, порушень за весь період строку дії ухвал та наразі не здійснював. ОСОБА_4 не збирається переховуватися від суду. Обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави, може піддатися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування, оскільки строк дії цього запобіжного заходу в ухвалах суду не зазначено, а тривалість в часі запобіжного заходу без врахування обставин справи в конкретному випадку може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

З огляду на особу обвинуваченого, та обставини які викладені в письмовому клопотанні свідчать про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, або максимального зменшення його розміру встановленого КПК України 60560 грн., що на думку захисту забезпечить з його боку належну процесуальну поведінку.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засідання підтримав клопотання захисника.

У судовому засіданні прокурор заперечував щодо задоволення клопотання захисника. Зазначив, що клопотання захисника не відповідає нормам КПК України.

Суд, дослідивши клопотання захисника обвинуваченого, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей реєстру доданого до обвинувального акту ухвалою Святошинського районного суду міста Києві від 30.03.2023 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 2000000 грн., та покладено обов`язки визначні ч.5 ст.194 КПК України терміном на два місці, а саме до 28.05.2023.

Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки TR.34493 від 04.04.2023 ОСОБА_6 було внесено застава у розмірі 2 000 000,00 грн. заставу за ОСОБА_4 .

Застава є безстроковим запобіжним заходом, і КПК України не передбачено необхідності її продовження.

Згідно п.3 ч. 4ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, твердження захисника, що запобіжний захід - застава припинив свою дію в зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу, на який його було обрано, і тому заставу слід повернути, суперечить положенням кримінального процесуального Закону.

Наведені захисником обставини у сукупності із наданими доказами не є достатніми для прийняття рішення про зміну застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання.

Доводи захисника про виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, не впливають ані на чинність застосованого запобіжного заходу, ані на відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. У цьому випадку застава є забезпеченням належної процесуальної поведінки обвинуваченого та гарантує виконання процесуальних обов`язків, передбачених ст.42 КПК України, які діють з моменту набуття ним процесуального статусу обвинуваченого в кримінальному провадженні.

Частиною 2 ст. 182 КПК України передбачена можливість внесення застави не тільки підозрюваним або обвинуваченим, а й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно ч.7 ст.182 КПК України підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із змісту наведених статей вбачається, що внесення застави є правом заставодавця, а не обов`язком.

Тобто, прийняття тією чи іншою особою (заставодавцем) такого рішення є добровільним. Приймаючи його ці особи самостійно обирають джерело грошових коштів, які мають бути внесені у якості застави та усвідомлюють, принаймні, мають усвідомлювати, що ці кошти вносяться на увесь строк дії запобіжного заходу. Саме припинення дії запобіжного заходу, відповідно до ч. 11 ст.182 КПК України є підставою для повернення внесеної суми застави, у тому числі заставодавцю.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчився, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення застави заставодавцю та відмову у задоволенні заявленого клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.23,177-178,181,194,314-316 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_4 на особисте зобов`язання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 18.12.2024.

Суддя ОСОБА_1