Провадження № 11-кп/4823/61/25
Категорія - ч.2 ст.111, ч.5 ст.407 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_9

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого - ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№0000110 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець смт. Згурівка, Київської області, мешканець

АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні малолітню дитину, освіта середня-спеціальна, не працює, до 27.03.2022 - співробітник охорони 2 відділення 1 відділу 9 Служби Департаменту охорони об`єктів Управління державної охорони України, має військове звання «майстер-сержант», раніше не судимий,

засуджений за:

- ч.5 ст.407 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років;

- за ч.2 ст.111 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_12 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст.54 КК України, ОСОБА_12 позбавлено військового звання «майстер-сержант».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_12 ухвалено рахувати з дня його фактичного затримання - з 29 квітня 2022 року, зарахувавши у строк покарання строк його затримання з 01.04.2022 по 03.04.2022.

Запобіжний захід ОСОБА_12 , до набрання вироком законної сили, залишено без змін - у виді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь держави 3123 грн. процесуальних витрат. Питання про речові докази вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що наказом т.в.о. начальника Управління державної охорони України від 19.07.2017 №439-ос ОСОБА_12 прийнято на військову службу в Управління державної охорони України (надалі - УДО України). Наказом начальника УДО України від 02.12.2019 № 913-ос/дск ОСОБА_12 призначено співробітником охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 України. Наказом начальника УДО України від 17.02.2022 № 102-ос ОСОБА_12 присвоєно військове звання «майстер-сержант».

Відповідно до ст.11 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» Управління державної охорони України є державним правоохоронним органом спеціального призначення, підпорядкованим Президентові України та підконтрольним Верховній Раді України.

На військовослужбовців Управління державної охорони України згідно ст.16 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» поширюється законодавство України, що встановлює загальний порядок і умови проходження військової служби.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Таким чином, ОСОБА_12 є працівником правоохоронного органу.

Згідно зі ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» військовослужбовці УДО України зобов`язані: 1) наполегливо і послідовно втілювати в життя політику держави в сфері оборони і забезпечення національної безпеки України; 2) суворо додержуватися вимог законодавства та військових статутів, кваліфіковано і сумлінно виконувати покладені на них службові обов`язки; 3) підтримувати належний рівень професійних і правових знань, спеціальної, бойової та фізичної підготовки; 4) захищати і поважати конституційні права і свободи людини і громадянина, бути зразком високої культури, скромності та витримки.

За вчинені правопорушення військовослужбовці УДО України несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну або кримінальну відповідальність згідно з законом.

Відповідно до вимог Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» ОСОБА_12 присягнув Українському народові завжди бути йому вірним і відданим, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зберігати державну таємницю. ОСОБА_12 присягнув виконувати свої обов`язки в інтересах співвітчизників, ніколи не зрадити Українському народові.

Згідно зі ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з вимогами ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту ЗС України військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, неухильно виконувати накази командирів, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Водночас, ОСОБА_12 складеної ним присяги не дотримав та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах воєнного стану та зрадив Українській державі і всьому Українському народові, вчинивши злочини проти встановленого порядку несення військової служби та основ національної безпеки України за наступних обставин.

Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч.1 ст.17, ч.1 ст.65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Чернігівська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст.72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

24.02.2022 військовослужбовці збройних сил російської федерації шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 Указом Президента України ОСОБА_14 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

У цей же день, тобто 24.02.2022 зранку (близько 05 години), військовослужбовці УДО України були викликані по бойовій тривозі «ТРИВОГА» на військову службу та зобов`язані були в найкоротший термін прибути до місця несення служби (місця виконання службових обов`язків).

Відповідно до п.5.1 Порядку дій особового складу УДО України за сигналами бойової та навчально-бойової тривоги, затвердженої наказом УДО України від 03.08.2017 №250/дск, при отриманні сигналу бойової тривоги «ТРИВОГА» кожен військовослужбовець повинен у найкоротший термін прибути до місця виконання службових обов`язків (в разі необхідності місце збору особового складу може бути змінено, про що буде доведено під час оповіщення) та діяти відповідно до вказівок керівника або чергового підрозділу, а також відповідального оперативного чергового УДО України або його помічника.

Згідно з п.5.3 Порядку дій особового складу УДО України за сигналами бойової та навчально-бойової тривоги, затвердженої наказом УДО України від 03.08.2017 №250/дск, кожен військовослужбовець УДО України, незалежно від місця перебування (окрім перебування за кордоном та в стаціонарі) та часу, повинен знаходитись на телефонному зв`язку з відповідальним оперативних черговим УДО України або його помічником, керівником або черговим свого підрозділу і бути готовим до прибуття до місця несення служби в найкоротший термін.

Разом з тим, ОСОБА_12 , перебуваючи за місцем свого проживання в с. Нова Басань, Ніжинського району Чернігівської області, будучи військовослужбовцем та працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан та відбувається повномасштабна збройна агресія російської федерації проти України, у найкоротший термін до місця несення служби (місця виконання службових обов`язків) в Управлінні державної охорони України за адресою: м. Київ, вул. Богомольця, буд. 8, не прибув.

Натомість, ОСОБА_12 , 24.02.2022 близько 09:00 год, пересуваючись автомобілем марки «Ford», який перебував у нього в користуванні, прибув у місто Чернігів, де забрав свою матір ОСОБА_15 , з якою він направився до міста Бобровиця Чернігівської області.

Приблизно о 12:00 год 24.02.2022 ОСОБА_12 відвідав КНП «Бобровицька опорна лікарня» за адресою: Чернігівська область, м. Бобровиця, вул. Олега Бичка, буд.1, де він перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні з 14.02.2022, а з обіду 23.02.2022 по 24.02.2022 - формально, у зв`язку з травмуванням ноги (рвана рана верхньої частини правого стегна), та о 12:00 год 24.02.2022 був виписаний зі стаціонару вказаного медичного закладу і переведений на амбулаторне лікування до 06.03.2022.

Надалі, приблизно о 13:30 год 24.02.2022 ОСОБА_12 разом із ОСОБА_15 прибув до с. Нова Басань Ніжинського району Чернігівської області. В подальшому, проживаючи на постійній основі у будинку

АДРЕСА_1 , ОСОБА_12 в УДО України в АДРЕСА_2 , не прибув, натомість, наприкінці лютого 2022 року він неодноразово з`являвся у центрі села, в тому числі пересуваючись пішки.

З огляду на викладене, ОСОБА_12 , будучи співробітником охорони 2 відділення 1 відділу 9 Служби Департаменту охорони об`єктів Управління державної охорони України, військовослужбовцем та працівником правоохоронного органу, діючи умисно у порушення вимог ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту ЗС України, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан та відбувається повномасштабна збройна агресія російської федерації проти України, бажаючи ухилитися від військової служби, об`єктивно маючи можливість у період з 24.02.2022 по 27.02.2022 прибути до місця несення служби в Управлінні державної охорони України, не з`явився на службу без поважних причин в умовах воєнного стану та продовжував перебувати за місцем свого постійного проживання за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, с. Нова Басань.

Крім того, у першій половині дня 28.02.2022, в с. Нова Басань Ніжинського району Чернігівської області увійшла велика кількість військовослужбовців російської федерації та військової техніки збройних сил російської федерації (танки, БТР, гаубиці, САУ, вантажні автомобілі та ін.), окупувавши таким чином вказаний населений пункт. Окупаційною владою для мешканців с. Нова Басань були встановлені правила, яких вони мали суворо дотримуватися, зокрема, не виходити з будинку або за межі власного подвір`я у денний та нічний час, не вмикати світло у нічний час, не користуватися мобільними телефонами. Також військовослужбовці російської федерації незаконно обшукували житло місцевих мешканців, вилучали наявні мобільні телефони та інші речі.

У березні 2022 року військовослужбовці російської федерації, які перебували на території с. Нова Басань Ніжинського району Чернігівської області, за невстановлених обставин схилили ОСОБА_12 до переходу на бік ворога в умовах воєнного стану.

У вказаний період ОСОБА_12 , перебуваючи за місцем свого проживання на тимчасово окупованій території в с. Нова Басань Ніжинського району, будучи військовослужбовцем та працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан і відбувається повномасштабна збройна агресія російської федерації проти України, умисно вчинив держану зраду шляхом переходу на бік ворога в умовах воєнного стану, фактично вступивши на службу до військовослужбовців російської федерації та надаючи безпосередню допомогу військовослужбовцям російської федерації на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

При цьому, ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, перебуваючи на тимчасово окупованій території в с. Нова Басань Ніжинського району, всебічно надавав допомогу військовослужбовцям російської федерації та виконував завдання їх командирів, а саме пересувався по території вказаного населеного пункту з пов`язкою червоного кольору на руці, аналогічною тим, що носили військовослужбовці російської федерації, мав при собі предмет, зовнішньо схожий на ручну автоматичну вогнепальну зброю (автомат). При цьому, ОСОБА_12 міг вільно пересуватися селом без супроводження військовослужбовців російської федерації. Крім цього, ОСОБА_12 виконував інші завдання військовослужбовців російської федерації.

Протягом березня 2022 року ОСОБА_12 , як окремо, так і спільно з військовослужбовцями російської федерації, неодноразово відвідував місцевих мешканців, а також він спільно з вказаними військовослужбовцями незаконно проникав у приміщення магазину «Поляна», розташованого у АДРЕСА_3 , з метою заволодіння продуктами харчування та іншими товарами на користь військовослужбовців рф, чим безпосередньо надавав допомогу окупантам у їх продовольчому та товарному забезпеченні.

05.03.2022 приблизно у період часу з 14:18 год по 14:38 год, ОСОБА_12 , за попередньою змовою із невстановленими військовослужбовцями російської федерації, незаконно проник всередину приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за вищевказаною адресою, перебуваючи у якому, здійснив заволодіння наявним у вказаному магазині майном, зокрема продовольчими та непродовольчими товарами. Вказані товари ОСОБА_12 спільно із невстановленими військовослужбовцями російської федерації зібрав у пакети та виніс з приміщення вказаного магазину. Надалі ОСОБА_12 спільно із невстановленими військовослужбовцями російської федерації разом з вказаним майном залишили місце події та розпорядилися ним на власний розсуд.

Також у березні 2022 року ОСОБА_12 прийшов додому до ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_1 , яка мала у господарстві худобу (корову). ОСОБА_12 на своє прохання забезпечувати його молоком отримав від ОСОБА_16 відмову. Після цього військовослужбовці російської федерації приходили до ОСОБА_16 та відбирали в неї молоко.

15.03.2022 або 16.03.2022 у вечірній час, додому до ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_4 , прийшов військовослужбовець російської федерації та наказав їй надати харчові продукти (консервацію), які мають забрати військовослужбовці російської федерації наступного дня. Вказана особа також повідомила ОСОБА_18 , що серед них є місцевий мешканець, який проживає у цьому селі. Наступного дня приблизно о 08:30 год, до ОСОБА_18 за вищевказаною адресою прийшов ОСОБА_12 з предметом, зовні схожим на ручну автоматичну вогнепальну зброю (автомат) та ще один чоловік. ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_18 , що командир наказав забрати продукти харчування. Після передачі ОСОБА_18 пакету із продуктами харчування (консервацією) ОСОБА_12 наказав іншому чоловікові, який прийшов разом із ним, забрати вказаний пакет, з яким вони залишили зазначене домоволодіння.

У другій половині березня 2022 року ОСОБА_12 разом із невстановленими військовослужбовцями російської федерації приїжджав на БМП до будинку за адресою: АДРЕСА_4 , який перебуває у користуванні сестри ОСОБА_12 - ОСОБА_19 . Під час відвідування вказаного будинку ОСОБА_12 добровільно допомагав військовослужбовцям російської федерації прибирати вказану БМП, чим надавав допомогу окупантам у вирішенні господарських завдань.

Крім того, протягом березня 2022 року ОСОБА_12 , одягнутий у цивільний одяг із пов`язкою червоного кольору на руці, як самостійно, так і разом із невстановленим військовослужбовцем російської федерації, відвідував за місцем проживання місцевих мешканців с. Нової Басані ОСОБА_20 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_21 за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_12 з`ясовував у вищевказаних осіб місцезнаходження членів їх сімей, а також запитував про наявні господарські і побутові проблеми, які він може допомогти вирішити.

У середніх числах березня та у другій половині березня 2022 року ОСОБА_12 , одягнутий у цивільний одяг із пов`язкою червоного кольору на руці, а також маючи при собі предмет, зовнішньо схожий на ручну автоматичну вогнепальну зброю (автомат), приблизно в обідній час, пересувався на велосипеді по вул. Незалежності в с. Нова Басань у напрямку блок-посту військовослужбовців російської федерації, що був розташований на розі вулиць Якубівка, Зелена та Незалежності.

Протягом березня 2022 року ОСОБА_12 , одягнутий у цивільний одяг із пов`язками червоного кольору на руках, діючи за завданням військовослужбовців російської федерації, відвідував за місцем проживання місцевих мешканців с. Нової Басані ОСОБА_21 за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_12 перевіряв факти наявності у місцевих мешканців мобільних телефонів, з`ясовуючи, чи підтримують вони зв`язок з іншими особами, зокрема й поза межами населеного пункту, чим допомагав окупантам у вирішенні контррозвідувальних завдань.

ОСОБА_12 неодноразово протягом березня 2022 року відвідував лазню на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, ОСОБА_12 , перебуваючи за місцем свого проживання на тимчасово окупованій території в с. Нова Басань Ніжинського району Чернігівської області, будучи військовослужбовцем та працівником правоохоронного органу, здійснив перехід на бік ворога в умовах воєнного стану, фактично вступив на службу до військовослужбовців російської федерації та надавав безпосередню допомогу військовослужбовцям російської федерації, а саме:

- спільно з військовослужбовцями російської федерації здійснював заволодіння чужим майном (продовольчими та непродовольчими товарами) у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , а також відбирав продукти харчування у місцевих мешканців, чим надавав допомогу окупантам у вирішенні продовольчих питань та забезпеченні товарами повсякденного вжитку та іншими непродовольчими товарами;

- допомагав військовослужбовцям російської федерації прибирати військову техніку, чим надавав допомогу окупантам у вирішенні господарських завдань;

- перевіряв, діючи за завданням військовослужбовців російської федерації, факти можливої наявності у місцевих мешканців мобільних телефонів, з`ясовуючи, чи підтримують вони зв`язок з іншими особами поза межами населеного пункту, чим надавав допомогу окупантам у вирішенні контррозвідувальних завдань.

За вказаних обставин у період часу з 28.02.2022 по 30.03.2022, ОСОБА_12 , будучи громадянином України, військовослужбовцем та працівником правоохоронного органу, перебуваючи на тимчасово окупованій території в

с. Нова Басань Ніжинського району Чернігівської області, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан та відбувається повномасштабна збройна агресія російської федерації проти України, порушив Військову Присягу та умисно здійснив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, фактично вступивши на службу до військовослужбовців російської федерації, виконуючи накази командирів військовослужбовців рф та надаючи безпосередню допомогу військовослужбовцям рф на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок місцевого суду та закрити кримінальне провадження щодо його підзахисного. В обґрунтування скарги послався на істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначив, що місцевий суд не перевірив належну правову процедуру реалізації прокурором повноважень, передбачених ч.5 ст.36 КПК України, при винесенні постанови першого заступника Генерального прокурора від 08.04.2022 з питань ефективності здійснення досудового розслідування. Крім того, судом не було досліджено обставини щодо фактичного розслідування кримінального правопорушення за ч.2 ст.111 КК України, без внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Вказав, що судом першої інстанції не було взято до уваги всі показання свідка ОСОБА_15 , зокрема, у тій частині, де вона вказувала на наявність розмови обвинуваченого по телефону з його начальником ОСОБА_22 . Зазначив, що судом першої інстанції безпідставно взято до уваги показання свідка ОСОБА_23 , зокрема, в частині відсутності загрози фізичного насилля для його дружини та дружини ОСОБА_12 з боку військових російської федерації. Вказав, що суд не може об`єктивно оцінити можливість особистого сприйняття та побоювання як свідка, так і обвинуваченого щодо загрози застосування фізичного насильства з боку військових рф. А тому, суд не міг стверджувати, що свідок ОСОБА_23 та обвинувачений перебували у рівних умовах між собою. Також поза увагою суду залишились показання свідка ОСОБА_24 , в частині того, що він бачив, як постійно на велосипедах їздити два військових рф. Крім того, судом не взято до уваги показання свідка ОСОБА_25 , дані нею під час досудового розслідування, де вона не зазначала про наявність в обвинуваченого ОСОБА_12 родимки, а також пояснювала, що їй дівчата в селі показували фото чоловіка, який з військовими рф ходив по дворах та відбирав у людей харчі. Пізніше, таке ж фото їй показував слідчий. Тому, на думку захисника, місцевий суд мав не тільки не брати до уваги протокол пред`явлення особи для упізнання за фотознімками від 22.04.2022 зі свідком ОСОБА_18 , а й мав би визнати недопустимим доказом і показання цього свідка. Апелянт зазначає, що судом не було взято до уваги, що ОСОБА_12 був військовополоненим, а також у полоні перебували його співмешканка ОСОБА_26 та їх малолітній син. Вказав, що суд прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , незважаючи на заперечення сторони захисту і попри те, що стороною захисту ініціювалось питання про повторний допит указаних свідків з метою усунення протиріч в їх показаннях. Крім того, вказав на недопустимість доказу - відеозапису з камер спостереження з магазину «Поляна» в с. Нова Басань, долученого стороною обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий просив вирок місцевого суду залишити без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не вбачає, з огляду на таке.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.407 КК України, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені судом і детально викладені у вироку суду.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_12 вини за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.407, ч.2 ст.111 КК України, не визнав та показав, що він шість років проходив службу в УДО України. До його обов`язків входило здійснення фізичної охорони об`єктів (будівель, приміщень та ін.). Перед початком війни у лютому 2022 року він отримав побутову травму ноги, коли пиляв дрова вдома у с. Нова Басань. Був госпіталізований у стаціонар у Бобровицьку лікарню, де йому провели ушивання рани. Зі стаціонару лікарні відпущений 23.02.2022 в обід. В ніч на 24.02.2022 перебував вдома у Новій Басані по АДРЕСА_1 , з цивільною дружиною ОСОБА_26 та малолітнім сином ОСОБА_29 , 2020 р.н. Коли рано вранці довідався про вторгнення росіян, то на його автомобілі марки «Форд» поїхали з ОСОБА_30 до м. Чернігова, щоб забрати з реабілітаційного центру матір ОСОБА_15 з неповнолітнім братом-інвалідом ОСОБА_31 . За кермом був ОСОБА_32 , так як ОСОБА_33 було складно тривалий час керувати автомобілем через неповне загоєння рани на нозі. Забравши з м. Чернігова матір і брата, поверталися у с. Нова Басань через м. Бобровицю, де йому в лікарні 24.02.2022 в обід «закрили» стаціонарний лікарняний і «відкрили» амбулаторний лікарняний. Щоб повідомити про продовження лікування, телефонував своєму безпосередньому керівнику ОСОБА_22 у месенджері «Viber», але він не відповів, написав ОСОБА_22 повідомлення у «Viber», відповідь на яке не отримав. А тому з телефону матері телефонував ОСОБА_22 і з ним особисто по телефону спілкувався, та ОСОБА_22 йому сказав, що якщо лікарняний продовжили, то він може перебувати вдома.

З наказом УДО України від 03.08.2017 №250/дск, яким затверджено Порядок дій особового складу Управління державної охорони України за сигналами бойової та навчально-бойової тривоги, його не ознайомлювали. Йому не відомо такого правила чи нормативу, що у разі перебування військовослужбовця УДО України саме на амбулаторному лікуванні, він повинен з`явитися на службу по бойовій тривозі. Завжди діяли за вказівками командирів, перебували на телефонному зв`язку, і про необхідність явки та прибуття на службу доводилося відповідною командою командира. Якби йому була дана команда чи наказ з`явитися на службу, він би це зробив.

По приїзду в післяобідню пору 24.02.2022 у село, завезли матір з братом додому по АДРЕСА_5 . У селі було близько 80 членів територіальної оборони, було зібрання за участі депутата обласної ради, сільського голови, роздали по пару гранат. Мали зброю, у кого яка була, мисливську й іншу, у нього був пістолет. З металу 25.02.2022 вирізав пластини і вставив у спорядження з-під бронежилету. Двома автобусами членів тероборони розвозили і виставляли на постах. Надалі виїжджати з с. Нова Басань вже було небезпечно. 27 чи 28 лютого 2022 року членами тероборони були встановлені суцільні бетонні загородження на виїзді з Нової Басані . Об`їзна дорога через Яготин була небезпечна, адже з того напрямку наступали війська рф. Їхати польовими дорогами теж було небезпечно, адже можливо потрапити під ворожий обстріл, застрягнути. Оскільки у нього була рана на нозі, тому йому сказали бути вдома, вести спостереження, так як з його будинку добре видно дорогу до села зі сторони ОСОБА_36 і Нового ОСОБА_37 . У подальшому, йому по телефону повідомили, що нібито росіяни пішли на Чернігів, а необхідність у подальших заходах оборони села відпала, людей з постів познімали, всі вже вдома. Він приїхав до ОСОБА_38 , які живуть по сусідству з його матір`ю ОСОБА_15 , і з членами тероборони з`їздив на місце та побачили горілий автомобіль та горіле тіло людини, повернулися до ОСОБА_38 . Тоді бачився з матір`ю, якій віддав своє службове посвідчення співробітника УДО України. Він поїхав додому, цивільну дружину ОСОБА_26 і сина ОСОБА_29 перевів в укриття в господарстві за місцем проживання по АДРЕСА_1 , і вів спостереження. Йому зателефонував родич і дав номер телефону чоловіка на ім`я ОСОБА_39 та сказав, що він зі штабу ЗСУ і з ним можливо контактувати. Коли спілкувався з ОСОБА_40 по телефону, останній йому сказав, що нікого з їхніх поряд Нової Басані немає, і ОСОБА_12 єдиний хто може дати оперативну інформацію про кількість і вид ворожої техніки, що рухається. Він спостерігав дві колони. У першій понад 100 одиниць техніки, а у другій - понад 240 одиниць, у тому числі і БУКи. Про зазначене повідомляв ОСОБА_41 , який сказав, що авіація ЗСУ для нанесення авіаудару вже не прилетить. Потім російські військові зайняли село, кілька разів стріляли з бойових машин, у тому числі і у жиле господарство.

Він 02.03.2022 телефонував ОСОБА_22 і доповідав про таку обстановку. Останній йому сказав, що всіх військовослужбовців відправили по домівках, сам ОСОБА_22 повідомив, що знаходиться вдома і перебуває на зв`язку, від керівництва команд не надходило, на службу не викликали, сказав берегти сім`ю.

Він також телефонував знайомому з Бобровиці, який сказав, що поліція розійшлася, нікого немає. Під ранок бачив як росіяни зі стрілецької зброї стріляли по вишці мобільного зв`язку, після чого зв`язок оператора «Лайф» працювати перестав. Він перевів цивільну дружину ОСОБА_26 , сина ОСОБА_29 , з товаришем ОСОБА_30 , сестрою ОСОБА_26 - ОСОБА_42 і її 11-річним братом ОСОБА_43 та її цивільним чоловіком ОСОБА_23 з дому по АДРЕСА_1 , до сусіда ОСОБА_44 , що живе через дорогу неподалік.

Сам повернувся до дому по АДРЕСА_1 . Коли був у будинку, під`їхав танк і навів дуло на будинок, кілька годин ніхто з танку не виходив і до будинку не заходив. Потім зайшли 16 військових рф і показали йому його особову справу з його фотокарткою. Він зрозумів, що вони знають про місце його служби. Ударили прикладом по голові, потім у живіт, повели до веранди, вистрілили чергою з автомата у підлогу, потім вдарили у скроню, коли впав на підлозі 4 росіян били ногами, потім 2 росіяни його підняли, зняли з нього одяг, він залишився у трусах і шкарпетках, питали кого він знає з українських військових у селі, де його табельна зброя. Потім наділи щось на голову, вдарили у живіт, зав`язали руки, витягли з будинку на вулицю у двір, говорили, що вони все знають, що він давав координати для нанесення ЗСУ ударів по ним, чув плач ОСОБА_45 . Далі кинули у кузов автомобіля, поїхали, через кілька хвилин зупинилися, викинули його з кузова, ударили в голову, завели в якусь будівлю, посадили на стілець, руки були зв`язані ззаду, почали розпитувати чи він військовий, говорили, що вони все знають про нього. Він спочатку говорив, що будівельник. Надалі йому сказали, що сенсу брехати немає, оскільки вони знають його дані, і його або розстріляють, або обміняють, сказали, що знають про його сина, дружину. Потім принесли його пістолет, бронежилет, документи з його будинку, які він не встиг спалити. Почали бити по ногах арматурою та пластинами з бронежилета, говорили, що за переданими ним координатами їх обстрілювали, нанесли вогневе ураження. Дали в руки йому гранату зведену у бойове положення без чеки, яку згодом забрав один із військових рф. Потім ударили по голові і він втратив свідомість. До тями прийшов у якомусь приміщенні, схожому на сіни сільського будинку, коли на нього вилили якусь рідину. Його витягнули на вулицю і він побачив, що знаходиться біля пропускного пункту, де почали знову бити, питали де перебувають військові ЗСУ. Потім кинули до якогось підвалу із зав`язаними очима. Там чув, що перебуває ще один чоловік, у розмові дізнався, що то один із дачників у селі і військовий пенсіонер, якому повибивали зуби і тому він сильно шепелявив. На третій день полону його вивели з підвалу, сказали, що якщо хтось із їхніх військових постраждає через його дії, то вони знають, де дружина і син, і що вони можуть з ними зробити, або ж він піде до сім`ї і тихенько сидітиме.

Надалі сказали, що він може йти. Він пішов до свого будинку та будинку ОСОБА_44 , йшов у трусах і шкарпетках, іншого одягу на ньому не було. Від місця, де його відпустили, пропускного пункту, до вулиці Зеленої відстань приблизно 1 км. По дорозі його зустрічали інші росіяни на БМП та на блок посту, які після його коротких пояснень, пропускали його далі. Бачив по дорозі чоловіка у кущах зі зброєю, який говорив йому не зупинятися і йти далі, припускає, що то міг бути російський снайпер.

Коли підійшов до свого дому по АДРЕСА_1 , там були військові рф, його пустили у будинок, він знайшов свій одяг, та вдягнувся. У будинку було все перевернуто. Видно як сліди обшуку, так і того, що там проживали росіяни. ОСОБА_32 прийшов з трьома військовими рф і сказав, що йому наказали бути у його будинку по АДРЕСА_1 .

Потім йому дозволили, і він пішов до ОСОБА_44 , де був ОСОБА_46 , цивільна дружина, син, сестра дружини, її брат і її цивільний чоловік ОСОБА_23 , який з росіянами поговорив і їм дозволили готувати двічі на день їжу для себе, дітей. Потім, були випадки, що більшість наготовленого росіяни забирали і їли самі. У будинку ОСОБА_44 користувалися газовим балоном і плитою. Але згодом росіяни їх забрали і сказали, що вони потрібні іншим людям. Коли сиділи у погребі не було курити, і він говорив, що знає, де є тютюн. Потім росіяни сказали, що їм відомо про це, і за їх вказівкою він їх провів до чоловіка по сусідству з матір`ю, який займався його вирощуванням та вони в нього забрали три мішки тютюну. Жили так днів 5-6. Потім почалися артобстріли. Відправляв телефоном ОСОБА_47 геолокацію по маслозаводу, після чого вранці був артилерійський удар по маслозаводу і було уражено вантажівку росіян з боєприпасами. Через два-три дні, приблизно 28-29.03.2022 був здійснений авіаудар по території підприємства сільгосптехніки.

За період окупації Нової Басані він:

- у магазині «Поляна» був один раз у перших числах березня 2022 року з трьома росіянами. Військові рф прийшли у нетверезому стані і погрозами змусили ОСОБА_12 йти з ними. Під загрозою застосування насильства до рідних він погодився і пішов з ними у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Йшли хоч і територією села, але полем. ОСОБА_86 не могла б його бачити, від місця її проживання це метрів 700. Зазначає, що на відео не видно, як його до магазину підштовхнули дулом автомата. З магазину винесли два мішки і два жовтих пакети, ніс з росіянами разом, а потім його відпустили і він повернувся до ОСОБА_44 ;

- після того, як почав перебувати з рідними у підвалі під будинком ОСОБА_44 , до свого будинку по АДРЕСА_6 , ходив один раз щось взяти. Без супроводу військових рф йому не дозволяли ходити;

- їжу готував рідним і собі та росіянам, як робили це і інші люди, з якими він був у підвалі ОСОБА_49 . Росіяни не просили ходити по односельчанах і просити харчі, у них були свої сухпайки. А коли побачили, що він і його рідні готують їжу, то стали їх їжу також брати;

- одного разу у нього сусід ОСОБА_50 питав чи є, що поїсти. Непомітно через огорожу він йому давав млинці, пачку гречки, а ОСОБА_51 йому дав скотч, щоб у разі коли росіяни побачать, що він ходив до ОСОБА_52 , то можна було зазначити правдоподібне пояснення причини чому він ходив, ніби взяти скотч;

- у ОСОБА_53 також цікавився, чи залишився у нього телефон, зброя, проте не для того, щоб отриману інформацію передати росіянам;

- їм тітка ОСОБА_54 приносила молоко, один раз одягав як пов`язку червону хустку коли йшов до тітки ОСОБА_55 ;

- один раз з ОСОБА_56 ходив у лазню через 3-4 хати від ОСОБА_44 , коли росіяни порозбігалися після артобстрілу і їх днів два не було, а стояла лише їх техніка;

- один раз ходив до ОСОБА_20 за вказівкою росіян, які сказали, що у будинку хтось є і ніхто не виходить, може диверсанти, а тому він повинен піти з ними і постукати у двері будинку, поспілкуватися з людьми, які в ньому, та оскільки він місцевий, то у нього стріляти, якщо там є диверсанти, не будуть. Він пішов і спитав у ОСОБА_20 , де її дочка, чи все з нею нормально. Вона сказала, що дочки вдома немає. Надалі таким же чином у наступний двір ходили;

- до ОСОБА_57 приходив, хотів купити нутрію на м`ясо, щоб годувати сина. Питав чи є нутрія на продаж. ОСОБА_58 відповів, що нутрії ще малі;

- до будинку, який придбала сестра, що знаходиться за 6-7 км від вул. Зелена, не приїздив, зокрема і на БТР чи іншій військовій техніці;

- до ОСОБА_25 не ходив, ніякої консервації у неї не брав. У суді її побачив вперше. Якби йому треба було щось з харчів, він пішов би до будь-кого з знайомих. Крім того, харчів у них, зокрема консервації, вистачало. Її показання є наклепом, ОСОБА_25 його обмовляє;

- на велосипеді селом не їздив. Під час окупації зі зброєю не ходив. Вважає це абсурдним, щоб хтось з військових рф дав йому автомат. Показання ОСОБА_28 , що вона бачила його з її будинку з автоматом біля магазину є наклепом. Між її будинком і магазином ростуть дерева, кущі і чагарники, значна відстань для можливості розгледіти обличчя.

Розташування українських військових росіянам не повідомляв, не вів підривної діяльності, місця проживання ветеранів і військових України не повідомляв росіянам.

Коли росіяни вийшли з села, вирішили їхати у м. Бобровицю у гуртожиток, де розселяли біженців. На автомобілі ОСОБА_23 доїхали до Бригинців, де патрульні поліцейські з Бобровиці забрали його і ОСОБА_59 , а його рідних залишили на дорозі. Його відвезли у Бобровицький відділ поліції, де його почали звинувачувати у зрадництві, на цьому ґрунті виник конфлікт з поліцейськими і його побили у відділі поліції. Потім приїхали працівники з УДО України, внутрішньої безпеки, і відвезли його у м. Київ до слідчого ДБР, який сказав, що йому може бути інкриміновано ст.407 КК України, на що він пояснив, що не мав змоги прибути на службу, адже був у окупації. Слідчий сказав, що це перевірять, і якщо підтвердиться, що він не міг з`явитися, то претензій до нього не буде. Дві доби він перебував на гауптвахті. Потім його опитали з використанням поліграфа і допустили до служби, яку він ніс майже місяць на одному з об`єктів, говорили про необхідність надати оригінали документів про лікарняний, які йому привозили у м. Київ родичі. 29.04.2022 співробітники УДО України сказали, що потрібно їхати у ДБР, де йому вручили підозру із захисником від держави, а потім у суді обрали запобіжний захід і не дали йому сказати і слова.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.7 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Положеннями ст.84 КПК України регламентовано те, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Так, згідно зі ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (ч.1 ст.86 КПК України). Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.86 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 23 КПК України визначено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, обвинувачення особи у вчиненні кримінального правопорушення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних у результаті порушення або обмеження її конституційних прав і свобод, крім випадків, у яких Основний Закон України допускає такі обмеження.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Верховний Суд, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як ті, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для визнання винуватості доведеною поза розумним сумнівом версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що стосуються події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

З одного боку, стандарт доведення поза розумним сумнівом передбачає, що сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має ґрунтуватися на певних установлених судом обставинах або недоведеності важливих для справи обставин, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення і який неможливо спростувати наданими сторонами доказами.

З іншого боку, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (див. постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року у справі № 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року у справі №760/23459/17 та ін.).

Повертаючись до матеріалів даного кримінального провадження, колегія суддів зазначає, що цей стандарт у кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.407 КК України, було дотримано.

Так, допитаний у місцевому суді свідок ОСОБА_22 показав, що станом на лютий 2022 року проходив службу на посаді начальника 2 відділення 1 відділу 9 Служби Департаменту охорони об`єктів (ДОО) УДО України. У його безпосередньому підпорядкуванні перебував ОСОБА_12 . Порядок дій і доведення до військовослужбовців УДО України сигналу бойової тривоги за схемою оповіщення був передбачений наказом №250 УДО України, з яким всі військовослужбовці ознайомлювалися під підпис у журналі, що зберігався у режимно-таємному відділі, який наскільки йому відомо, був знищений при вторгненні військ рф. 24.02.2022 ОСОБА_12 перебував на лікарняному. ОСОБА_22 , близько п`ятої ранку 24.02.2022 був сповіщений про сигнал бойової тривоги через радіостанцію, а в подальшому також по телефону черговим усним повідомлення про введення бойової тривоги. Згідно наказу №250 оповіщення інших підпорядкованих йому військовослужбовців про сигнал бойової тривоги мали здійснювати чергові по ІНФОРМАЦІЯ_7, якими використовувався номер НОМЕР_1 . Чи був ними оповіщений ОСОБА_12 йому не відомо. Станом на 24.02.2022 у них у «Viber» була група серед співробітників, чи були в ній якісь відомості про сигнал бойової тривоги не може сказати. На місце служби з`явилися всі військовослужбовці очолюваного ним відділення, крім ОСОБА_12 . Після закінчення перебування ОСОБА_12 на стаціонарному лікуванні, він повинен був з`явитися на службу у АДРЕСА_11. Дозволу не з`являтися на службу через перебування на амбулаторному лікуванні, він ОСОБА_12 не давав. Чи телефонував йому 24.02.2022 близько 11:45 год. ОСОБА_12 з повідомленням про те, що йому продовжили лікарняний, і чи запитував, що йому робити далі, не пам`ятає. З 24.02.2022 до 02.03.2022 він з ОСОБА_12 спілкування не мав, йому не телефонував, оскільки на той час було не до цього. 02 березня 2022 року йому зателефонував ОСОБА_12 та сказав, що він у теробороні, в окопі, у нього залишився один магазин від автомата, в пістолеті немає майже патронів. Він спитав, що там, як там. ОСОБА_12 відповів, що зараз відправить геолокацію, і переслав у «Viber» чи «WhatsApp» точку геолокації, де за його словами знаходилися танки, «Гради». Не пам`ятає, але не виключає, що ОСОБА_12 міг йому сказати про лікарняний, що він в окупації, і могло бути, що свідок йому відповів залишатися зі своєю сім`єю, ховатися. Чи говорив він ОСОБА_12 про необхідність з`явитися на службу, не пам`ятає. Після 02.03.2022 він телефонував ОСОБА_12 та його матері, але не міг додзвонитися. В подальшому 07.03.2022 йому зателефонувала мати ОСОБА_12 і сказала, що село окуповане, телефони забрали, вони один заховали, з ОСОБА_12 зв`язку немає, він у полоні, у них провели обшук, знайшли фуражку сина-ліцеїста. Дану інформацію прийняв до відома та висловив їй слова підтримки, і попросив як тільки ОСОБА_12 з`явиться, щоб обов`язково з ним зв`язався. Після початку війни вперше побачив ОСОБА_12 в одному з приміщень УДО України у Києві у квітні 2022 року, з ним проводили свою роботу співробітники внутрішньої безпеки УДО України. Йому ОСОБА_12 , говорив, що був у полоні, що його катували, і його обмовляють. Через певний час керівництво дозволило його залучати до виконання службових обов`язків, але без надання йому зброї, і він був відданий у підпорядкування. Надалі дізнався, що ОСОБА_12 затримали працівники ДБР.

Допитаний у місцевому суді свідок ОСОБА_60 показав, що є оперативним працівником департаменту оперативного забезпечення охорони та контррозвідувального забезпечення УДО України (ДОЗО та КРЗ), та забезпечує виконання відповідних функцій, зокрема у Чернігівській області, у тому числі колишньому Бобровицькому районі. ОСОБА_12 не знав, бачив лише 01.04.2022. Приблизно за місяць до 24.02.2022 кожному військовослужбовцю ДОЗО та КРЗ видали рації. Вона була при свідку постійно та працювала і в Бобровиці, де він проживає. Про можливі дії військ рф, перед 24.02.2022 на службі військовослужбовцям повідомлялося щодо необхідності бути в постійній готовності. Загалом при отриманні сигналу бойової тривоги військовослужбовець УДО повинен прибути до місця служби у найкоротший час, за виключенням перебування на стаціонарному лікуванні. Особисто ОСОБА_60 про сигнал бойової тривоги при початку війни був сповіщений по рації та по телефону. До 26.02.2022 була можливість виїхати до Києва, зокрема ходили електрички з Бобровиці. Коли почалася окупація, він відповідно до поставлених йому завдань спрямовував зусилля і використання наявних у нього джерел інформації для збору та передачі силам оборони України даних про місцезнаходження військової техніки та інших об`єктів військ рф для нанесення по них вогневого ураження. Таку інформацію отримував через месенджери «WhatsApp» та «Signal». Загалом вся подібного роду інформація, отримана співробітниками їх служби, акумулювалася у нього. Ні від ОСОБА_12 , ні від його керівника ОСОБА_22 , таких даних він не отримував. Через певний час, після окупації с. Нова Басань його джерела почали повідомляти, що чоловік на прізвище ОСОБА_61 співпрацює з військовими рф. На той час він не знав, що це військовослужбовець УДО. Згодом, в середині березня - другій половині березня 2022 року щодо цього чоловіка надходила інформація, що він є військовослужбовцем УДО України. Так, йому джерела повідомляли, що ОСОБА_61 ходив з військовими рф по селу та патрулював, ходив у магазин з ними, мав червону пов`язку тощо. Військові рф вишукували мисливців, членів місцевої територіальної оборони, зокрема був взятий у полон її керівник ОСОБА_62 . Була інформація про можливу причетність ОСОБА_12 до витоку інформації про цих осіб. Тоді ОСОБА_60 з`ясував, що є такий військовослужбовець УДО України ОСОБА_12 і перебуває на лікарняному. Називати та розкривати джерела інформації не став, окрім того, що повідомив що це 5-6 людей, одним з чоловіків від яких отримував інформацію є співробітник місцевої поліції ОСОБА_63 , якому ці відомості відомі зі слів мешканців. Дану інформацію доповів керівництву та коли були підстави вважати, що такий факт міг мати місце вже 30.03.2022 було залучено співробітників внутрішньої безпеки. Війська рф вийшли з Нової Басані біля 04 години ранку 31.03.2022, продовжувалася «зачистка» села, в погребах окремих господарств ще ховалися військові рф. 01.04.2022 ОСОБА_60 з працівниками внутрішньої безпеки та спецпризначенцями УДО України висунулися у с. Нова Басань, щоб доставити ОСОБА_12 у м. Київ. При цьому, вже надходила інформація, що напередодні виходу військ рф із села обвинувачений допомагав їм вантажити награбоване майно (килими, пральні машини) та просився, щоб вони забрали його з особою, в чому йому росіяни відмовили, а коли росіяни вийшли, то люди бачили як ОСОБА_12 вантажив свої речі та збирався їхати. Тому було повідомлено місцеву поліцію, щоб його притримали до їх приїзду. Згодом обвинуваченого було затримано поліцейськими у с. Нова Басань в одному з будинків, але не за місцем проживання. З ним був також ОСОБА_32 , щодо якого місцевою поліцією розслідується кримінальне провадження та він був затриманий. ОСОБА_60 та співробітники внутрішньої безпеки УДО України забрали ОСОБА_12 з Бобровицького відділу поліції. Свідок розмовляв з обвинуваченим та питав у нього, як він міг так вчинити, на що ОСОБА_12 відповів, що нічого поганого він не скоїв, а лише один раз показав військовим рф напрямок знаходження передових військ України, раз ходив з ними по селу, раз ходив у магазин, раз приготував їм поїсти. У подальшому 01.04.2022 доставили ОСОБА_12 до Києва у ДБР. Зі співробітниками ДБР ОСОБА_60 їздив у с. Нова Басань, опитував мешканців. Один чоловік, що живе по вул. Зелена, йому говорив, що ОСОБА_12 приходив до нього під час окупації і говорив, що треба віддати нутрію для російських солдатів і чоловік віддав велику нутрію, яку тримав для розплоду. Біля сільради зібралися люди та дізнавшись, що вони прибули у село щодо ОСОБА_12 , стали їм розповідати, що він тут «крові попив», вів себе як герой, ходив по селу, їздив на бронетранспортері з військовими рф, посміхався, мав автомат. Люди, які повідомляли це, не зазначали про наявність ознак того, що він це робить під примусом, в силу погроз, залякування, тощо. Однак, офіційно надати показання відмовилися, пославшись на те, що їм ще жити у селі і псувати відносини з його сім`єю не бажають.

Допитана в судовому засіданні місцевого суду свідок ОСОБА_64 показала, що є фізичною особою-підприємцем, на час окупації перебувала у с. Нова Басань, де має три магазини, зокрема «Поляна» по вул. Незалежності, 36, де здійснюється торгівля продуктами харчування та промисловими товарами. Магазин був обладнаний двома камерами відеоспостереження. Перед окупацією села весь товар залишався у магазині. Вже 10.03.2022 їй було відомо, що магазин обікрали. Після деокупації села, з чоловіком у магазині «Поляна» знайшли одну з відеокамер, в якій залишилась флеш-карта, та вдома переглянули записи на ній на комп`ютері. На записах побачили, що спочатку грабували магазин військові рф, потім були військові рф з ОСОБА_12 , а також пізніше і з ОСОБА_30 , а згодом ще були якісь чоловік і жінка. Обвинуваченого до того наглядно не пригадує, хоча знала, що така людина є, адже з початку окупації у месендженрі «Viber» мешканцями села була створена група, учасником якої була її дочка, і дочка їй говорила, що односельці припускають, що ОСОБА_65 про цю групу розповів військовим рф. ОСОБА_59 вона впізнала, так як коли перед окупацією вона торгувала у магазині, він доволі часто відвідував магазин. Після деокупації у селі його не видно. У подальшому до неї приїздили слідчі ДБР та разом з нею переглядали відеозаписи на флеш-карті, а потім вилучили оригінал флеш-карти. Також, з дозволу правоохоронців, ОСОБА_64 розмістила відео з флеш-карти у соціальній мережі Facebook у групі мешканців с. Нова Басань, щоб люди знали, що відбувалося під час окупації села.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні апеляційного суду, показала, що з ОСОБА_12 вона не знайома, побачила його під час окупації вперше. 24.02.2022 була на дачі у АДРЕСА_4 . Її чоловік зранку поїхав у м. Київ та назад наступного дня 25.02.2022 вже повернутися не зміг. З початку окупації села вона не виходила з двору, боялася. Потім прийшли військові рф і сказали не виходити з двору. Її будинок розташований у такому місці, що вулиці майже не видно, тому не бачила як відбувалися переміщення по вулиці. Приблизно 15-16 березня 2022 року під вечір, до неї прийшли військові рф, командир яких, високий на зріст, запитував чи вміє вона випікати хліб, чи має консервацію, огірки, помідори. Консервація стояла на видному місці і тому вона не стала заперечувати її наявність і сказала, що зараз дасть. Але він сказав, що зараз не треба, він завтра пришле хлопців і вона їм віддасть. Говорив, що серед них є один «хохол» місцевий і тут живе його мати, але вона не знає, що він з ними. Приблизно о 5 ранку наступного дня вона з погреба дістала консервацію та поставила її у веранді. Приблизно о пів на дев`яту ранку постукали у її хвіртку, коли вона відкрила, то сусідка ОСОБА_66 та її невістка ОСОБА_67 стояли біля своєї хвіртки. До неї прийшли два чоловіки. Один низького зросту і зовсім мовчав. Чи була у нього зброя, вона не запам`ятала. Іншим був ОСОБА_12 , який був одягнутий у чорну куртку, як у охоронців, та у шапці. Пов`язок у них вона ніяких не бачила. Обвинувачений їй сказав: «Доброго дня, нам командир сказав щось тут забрать». ОСОБА_25 була шокована і спитала, чи володіє він українською мовою, на що останній єхидно посміхнувся. У нього був чорний автомат, тримав його у руці перед собою дулом вгору, прикладом вниз, ріжок перемотаний прозорим скотчем, не схожий на автомат Калашникова. Спитав де погріб, вона відповіла, що в погріб не потрібно, бо вона все дістала. Зайшли у веранду, на дивані взяла і віддала йому банки з консервацією. Вони все забрали та пішли з її господарства. ОСОБА_12 вів себе нахабнувато, не було видно, що його змусили так діяти, чи що він був пригнічений. Ні до цього, ні після цього вона його не бачила. ОСОБА_66 та її невістка ОСОБА_67 мали б бачити те, як до неї приходили зазначені особи, адже стояли на відстані 10 м у своїй хвіртці. Як вони пішли, ОСОБА_68 ще сказала: «що, рашистів годуєш?».

До пред`явлення їй для впізнання за фотознімками слідчим, два фотозображення їй показував на телефоні дільничний, а також відразу після деокупації на вулиці з інтернету у телефоні якісь дівчата показували ті ж самі дві фотографії, що і дільничний, зазначаючи, що чоловік на фото з Нової Басані . Це відбувалося, коли мешканці села обговорювали пережите, зокрема говорили, що багато місцевих співпрацювали з окупантами. Приблизно у кінці квітня 2022 року до ОСОБА_18 приходила баба ОСОБА_12 , говорила, що він у Києві на роботі. У нього жінка і дитина, його змусили, навіщо ОСОБА_18 дала показання, що він забирав у неї консервацію.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_18 категорично стверджувала, що повністю упевнена, що під час окупації села ОСОБА_12 приходив до неї зі зброєю і забирав консервацію. Вона його впізнала, у тому числі, і за родимкою в області шиї і нижньої щелепи справа, і по голосу.

Допитаний в апеляційному суді свідок ОСОБА_69 показав, що проживає у АДРЕСА_7 . ОСОБА_12 знав наглядно, тобто до окупації бачив у селі, але не знав, як його звати і знайомий з ним не був. Він живе на іншому кінці села. З 24.02.2022 перебував вдома з дружиною, донькою і внучкою. Коли росіяни окупували село вони заборонили переміщатися вулицями. Декілька разів, 3-4, приблизно в середині березня 2022 року, бачив як військові рф приїжджали на БМП у господарство АДРЕСА_8 , на город. Приїжджали з мішками і клунками зверху на БМП, виїжджали без них, або навпаки - приїжджали без нічого, а виїжджали з мішками і клунками. ОСОБА_69 з веранди свого будинку, з відстані 20-25 метрів, бачив як військові рф (4-5 осіб) приїжджали з речами і з ними зверху на БМП був ОСОБА_12 , якого впізнав по обличчю. Бачив як ОСОБА_12 змітав сміття з БМП, прибирав гілля, допомагав військовим рф розвантажувати та завантажувати якісь клунки. ОСОБА_12 був у цивільному одязі, зброї при собі не мав, але ходив вільно серед військових рф, без примусу.

Свідок ОСОБА_27 в апеляційному суді показав, що разом з дружиною проживає у АДРЕСА_9 . ОСОБА_12 знає як односельця, конфліктів з ним не мав, підстав обмовляти його немає. 27.02.2022 бачив останнього у магазині «Поляна», по вул. Незалежності. З обвинуваченим був ще один чоловік, який говорив російською мовою, як мешканці московського регіону. Також під магазином стояв чорний автомобіль в кузові «хетчбек». Перед цим він приїхав із сільради і хлопці з тероборони говорили, що їздить якийсь підозрілий по всіх вуличках чорний «хетчбек», тому це в нього викликало підозру і він повідомив по телефону представників територіальної оборони. До того як військові рф зайшли в село, з нього можливо було виїхати. Серед хлопців з тероборони ОСОБА_12 не бачив. Перші загони військових рф з`явилися в селі ввечері 27.02.2022. Одразу ж військові рф заборонили жителям пересуватися по селу під загрозою розстрілу. ОСОБА_27 по телефону місцевий депутат ОСОБА_70 повідомив, що ОСОБА_12 з солдатами рф ходить по дворах, та щоб він це врахував, так як свідок є учасником АТО. Село було деокуповане 30.03.2022. За час окупації кілька разів бачив ОСОБА_12 . Двічі - як він виходив з двору магазину, що навпроти будинку ОСОБА_72 , з пакетами, мабуть з продуктами. Першого разу був з двома солдатами рф, вдруге - сам. Минувши перший двір від магазину, обвинувачений зайшов у другий двір до дачників, де розташовувалися військові рф. Примусу зі сторони росіян до нього не бачив. Також бачив як ОСОБА_12 виносив з магазину ковдру чи щось подібне і подавав солдатам рф на танк чи на БМП, при цьому на бронетехніці знаходилося 2 чи 3 військових рф. ОСОБА_27 бачив це з вікна свого будинку. Декілька разів він бачив ОСОБА_12 і російського солдата, як їхали на велосипеді по вулиці у сторону блокпоста. Один раз вони зупинилися біля кущів, з яких вийшов військовий рф, привітались за руки, поговорили і поїхали далі. Коли обвинувачений їздив на велосипеді, було чітко видно у нього на рукаві червону стрічку; чи була у нього при цьому зброя, не пам`ятає. Свідок упізнав ОСОБА_12 як по куртці, так і по обличчю.

Допитана в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_28 показала, що разом з чоловіком проживає у с. Нова Басань. ОСОБА_12 бачила як до окупації села, так і після 24.02.2022, у магазині «Поляна», що знаходиться неподалік від її будинку. З початком окупації військовослужбовці рф заборонили пересуватися по селу, ходили по будинках і перевіряли мешканців. У них проводили обшук. Вони солдатам віддали телефони, якими не користувалися, а працюючий мобільний телефон залишився, по якому спілкувалися. По телефону їм ОСОБА_70 повідомив, що ОСОБА_12 з солдатами рф ходить по будинках і «здає» поліцейських, військових, АТОшників. За час окупації бачила обвинуваченого кілька разів. Уперше бачила у першій декаді березня 2022 року, як він з «чорного» ходу магазину «Поляна» виносив білі мішки. Наступного разу його бачила, коли він виносив мішки з російськими військовими, які під`їхали до магазину на БТР і вантажили на військову машину. Був одягнутий у цивільний одяг. Це вона бачила з вікна свого будинку. Примусу з боку військових рф до ОСОБА_12 не бачила. Впізнала обвинуваченого біля магазину «Поляна» по обличчю. Бачила як він з двома військовими рф відкривав хвіртку і заходив у двір до одного дачника; як він їхав по вулиці на велосипеді темного кольору, зупинявся біля колишнього дитячого садка і говорив з російським військовим. Також бачила зі свого подвір`я як він їхав на велосипеді з сумкою в бік блокпосту, мав червону стрічку на лівій руці. Коли вона знаходилася на подвір`ї, чула його сміх і гучну розмову з двома солдатами рф. Він під`їхав до них на велосипеді, вони стояли і розмовляли та сміялися. У нього був автомат темного кольору через плече. Це була середина березня. З автоматом бачила ОСОБА_12 разів два. Щоб інші односельці так вільно пересувалися по селу, не бачила.

Окрім цього, вина ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами:

- повідомленням УДО України від 08.03.2022 №2/14-249дск на адресу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві, про проведення службового розслідування за фактом невиходу на військову службу ОСОБА_12 , з відміткою про реєстрацію до вх. 655-ДСК від 09.06.2022 (т.2, а.к.п.41);

- доданим до вищевказаного повідомлення висновком службового розслідування за фактом невиходу на військову службу ОСОБА_12 , затверджений 07.03.2022 начальником Управління державної охорони України, примірник №2, підписаний головою комісії та без підписів членів комісії, згідно з яким члени комісії дійшли висновку, що ОСОБА_12 не має фактичної можливості прибути до місця несення служби, враховуючи події, які виникли в результаті збройної агресії рф в місці його проживання, що не залежали від нього. Оскільки питання про поважність причин неприбуття на службу є питанням факту, що відноситься до компетенції органу дізнання, слідчого, прокурора та суду і вирішується з урахуванням конкретних обставин справи запропоновано примірник висновку скерувати до Державного бюро розслідувань для прийняття рішення в межах компетенції. У даному висновку службового розслідування зазначено, що при опитуванні начальника 9 Служби ДОО УДО України ОСОБА_73 він повідомив, що ОСОБА_12 з 13.02.2022 перебуває на лікарняному у зв`язку з травмуванням ноги за місцем проживання в с. Нова Басань; зі слів ОСОБА_12 травму спричинив собі з необережності при роботі з бензопилою за місцем проживання, де і звернувся за медичною допомогою і відкрив лікарняний, останній раз виходив на зв`язок 02.03.2022 та телефоном повідомив начальника 2 відділення 1 відділу 9 Служби ДОО ОСОБА_22 , що в с. Нова Басань, де він знаходиться з дружиною і дитиною, заїхала бойова техніка рф та підтвердив місце свого знаходження за допомогою геолокації по мобільному телефону, повідомив, що через перебування с. Нова Басань під контролем військ рф не може прибути до місця служби. У цьому ж висновку службового розслідування зазначено, що при опитуванні начальника 2 відділення 1 відділу 9 Служби ДОО ОСОБА_22 він також повідомив номери телефонів ОСОБА_12 НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , та що 07.03.2022 по мобільному телефону НОМЕР_4 йому вдалося поспілкуватися з матір`ю ОСОБА_12 - ОСОБА_15 , яка також знаходиться у с. Нова Басань, і повідомила, що село окуповане військами рф, телефонний та будь-який зв`язок з сином та його родиною у неї відсутній (т.2, а.к.п.42-46);

- рапортом від 03.03.2022, що є додатком до висновку службового розслідування, начальника 9 Служби ДОО УДО України ОСОБА_73 , в якому він доповів, що ОСОБА_12 з 13.02.2022 перебував на лікарняному у зв`язку з травмою ноги (рвана рана верхньої частини правого стегна). Село Нова Басань , де по АДРЕСА_5 , мешкає ОСОБА_12 , тимчасово окуповане, у зв`язку з цим можливості прибути до підрозділу ОСОБА_12 не має, останній раз виходив на зв`язок 02.03.2022 (т.2, а.к.п.47);

- висновком службового розслідування за фактом невиходу на військову службу ОСОБА_12 , затвердженим 07.03.2022 начальником Управління державної охорони України, примірник №1, підписаним головою комісії та членами комісії, з відміткою про реєстрацію до вх. 603-ДСК від 01.06.2022, наданий УДО України на запит слідчого (т.2, а.к.п.202-208);

- листом УДО України від 17.05.2022 на запит слідчого, в якому повідомлено, що ОСОБА_12 прибув до місця постійної дислокації підрозділу 03.04.2022. Вимоги Порядку дій особового складу УДО України за сигналами бойової та навчально-бойової тривоги, затвердженого наказом УДО України від 03.08.2017 №250/дск, доводились ОСОБА_12 під особистий підпис щомісячно, про що здійснювалися відмітки у «Журналі наказів та розпоряджень 9 Служби ДОО» та «Журналі проведення інструктажів з особовим складом ІНФОРМАЦІЯ_8», які були знищені після вторгнення рф на територію України. Про необхідність повернутись до місця постійної дислокації ОСОБА_12 24.02.2022, одразу ж після оголошення сигналу бойової тривоги «ТРИВОГА» по телефону повідомив начальник 2 відділення 1 відділу 9 Служби ДОО УДО України ОСОБА_22 . У зв`язку з тим, що з 12 по 24.02.2022 ОСОБА_12 знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Бобровицька опорна лікарня», до місця постійної дислокації підрозділу не прибув. З 25.02.2022 по 06.03.2022 ОСОБА_12 перебував на амбулаторному лікуванні за місцем проживання, про що телефоном доповів безпосередньому начальнику - ОСОБА_22 . Останній раз ОСОБА_12 виходив на зв`язок 02.03.2022 та телефоном повідомив ОСОБА_22 , що с. Нова Басань окуповано і він не може прибути до місця служби. ОСОБА_22 07.03.2022 проведено телефону розмову з матір`ю ОСОБА_12 - ОСОБА_15 , яка повідомила, що ОСОБА_12 переховується у погребі з жінкою та дитиною за місцем проживання, у всіх мешканців села окупанти відібрали мобільні телефони, у зв`язку з чим з ОСОБА_12 відсутній зв`язок (т.2, а.к.п.167-169);

- копією довідки №4 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу, виданої 24.02.2022 хірургом КНП «Бобровицька опорна лікарня», згідно з якою ОСОБА_12 перебував на стаціонарному та амбулаторному режимах лікування. У стаціонарі перебував з 14.02.2022 по 24.02.2022, звільнений від службових обов`язків з 14.02.2022 по 24.02.2022, та з 25.02.2022 по шосте березня, приступити до виконання службових обов`язків сьомого березня (т.2, а.к.п.169, 199, т.6, а.к.п.57);

- протоколом огляду від 03.04.2022 приміщення чергової частини відділення поліції №2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області у м. Бобровиця по вул. Незалежності, 28А, згідно з яким під час огляду начальник ВП №2 Ніжинського РВП добровільно видав слідчому ДБР службове посвідчення співробітника УДО на ім`я ОСОБА_12 , яке йому віддала ОСОБА_15 під час її затримання працівниками поліції (т.2, а.к.п.245-247);

- протоколом огляду від 28.04.2022 службового посвідчення співробітника УДО ОСОБА_12 в шкіряній обкладинці, до якої прикріплений ключ, всередині обкладинки за допомогою клейкої стрічки приклеєно відрізок білого паперу з надрукованим текстом: « НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_11; НОМЕР_7 . Прохання тому, хто знайде цей документ повернути його за винагороду. НОМЕР_1 » (т.2, а.к.п.248-254);

- витягами з послужного списку ОСОБА_12 , та наказів по УДО України щодо особового складу від 19.07.2017 №439-ос, від 20.02.2018 №89-ос, від 01.09.2019 №622-ос/дск, від 02.12.2019 №913-ос/дск, від 27.03.2022 №146-ос, згідно з якими ОСОБА_12 прийнятий на військову службу в УДО України 19.07.2017, останньою посадою на якій проходив військову службу є співробітник охорони, 9 т.р., ІНФОРМАЦІЯ_6 України, останнє присвоєне військове (спеціальне) звання майстер-сержант, з 27.03.2022 призупинено військову службу відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», контракт про проходження військової служби, а також виплату грошового та здійснення інших видів забезпечення з припиненням доступу до секретної інформації та вважати таким, що не виконує обов`язки військової служби ОСОБА_12 , звільнивши його з посади співробітник охорони, 2 відділення 1 відділу 9 Служби ДОО УДО України (т.3, а.к.п.4-10);

- копією акту від 24.02.2022 №2/8-17 про знищення документів, згідно з яким в УДО України знищено шляхом спалювання серед інших документів наказ УДО України від 03.08.2017 №250/дск про Порядок дій особового складу Управління державної охорони України за сигналами бойової та навчально-бойової тривоги, схему оповіщення, службові обов`язки особового складу ДОО УДО України (т.3, а.к.п.12-18);

- оптичним диском з написом 02675вк з інформацією про з`єднання номерів телефонів, постанова прокурора від 22.04.2022 про тимчасовий доступ до речей і документів у ТОВ«Лайфселл», протокол тимчасового доступу, копія опису вилучених речей і документів, протокол огляду оптичного диску, згідно з якими на диску містяться відомості про з`єднання номеру мобільного телефону НОМЕР_8 , з яких слідує, що до початку восьмої години ранку 24.02.2022 вказаний номер телефону обслуговувався в зоні дії базових станцій стільникового зв`язку, розташованих у с. Нова Басань, надалі у цей же день з початку восьмої години ранку до о пів на десяту поетапно - у зоні дії станцій, розташованих на території Бобровицької, Козелецької, Іванівської, Киїнської громад у Чернігівській області, з о пів на десяту до десятої години - на території міста Чернігова, з о пів на одинадцяту до 11:45 годин поетапно на території Іванівської, Кіптівської, Козелецької громад, у с. Стара Басань, з 12 години до 13:33 години - на території м. Бобровиця та у цей час зафіксовані 6 Інтернет-з`єднань, надалі до обіднього часу 02.03.2022 - на території с. Нова Басань, о 09:40 год 02.03.2022 зафіксовано вхідний виклик з номеру телефону НОМЕР_9 з тривалістю з`єднання 61 секунда, а також о 12:18 год 02.03.2022 зафіксовано вхідний виклик з номеру телефону НОМЕР_9 з тривалістю з`єднання 81 секунда, у післяобідній час 02.03.2023 номер телефону обслуговувався в зоні дії базової станції стільникового зв`язку, розташованої на території с. Лукаші Баришівської громади Київської області, надалі відомості про роботу в мережі зазначеного номеру телефону відсутні (т.3, а.к.п.19-39);

- оптичним диском з написом вх. 3762 вих.2432/3/кт про з`єднання номерів телефонів, постанова прокурора від 22.04.2022 про тимчасовий доступ до речей і документів у ПрАТ «Київстар», протокол тимчасового доступу, копія опису вилучених речей і документів, протокол огляду оптичного диску, згідно з якими на диску містяться відомості про з`єднання номеру мобільного телефону НОМЕР_10 , з яких слідує, що до початку восьмої години ранку 24.02.2022 вказаний номер телефону обслуговувався в зоні дії базових станцій стільникового зв`язку, розташованих у с. Нова Басань, надалі у цей же день о 08:06 год у зоні дії станції, розташованої на території с. Стара Басань, о 08:13 і 08:17 - на території міста Бобровиця, з 08:17 год до 13:29 год з`єднання не зафіксовані, о 13:29 год - на території міста Бобровиця, та з 14:12 год 24.02.2022 і надалі до 13:18 год 01.03.2022 на території с. Нова Басань, а надалі 02.03.2022 - с. Бригінці Бобровицького району Чернігівської області, 12.03.2022 - с. Лукаші Баришівського району Київської області, 20 і 26.03.2022 - с. Гостролуччя Баришівського району Київської області, 27.03.2022 - с. Русанів Броварського району Київської області (т.3, а.к.п.40-56);

- протоколом огляду інформації, отриманої у операторів мобільного зв`язку на оптичних дисках з написами 02675вк, вх. 3762 вих.2432/3/кт (т.3, а.к.п.61-100);

- копією медичної карти амбулаторного хворого №844 Київської міської медичної частини філії «Центр охорони здоров`я ДКВС України в м. Києві та Київській області», відповідно записів якої на момент огляду 29.04.2022 ОСОБА_12 скарг не висловлював, гострої патології, травм та тілесних ушкоджень не виявлено (т.4, а.к.п.15-16);

- медичною картою стаціонарного хворого №541 на ім`я ОСОБА_12 , вилученою у КНП «Бобровицька опорна лікарня», з якої слідує, що ОСОБА_12 знаходився на стаціонарному лікуванні з 14.02.2022 по 24.02.2022 з діагнозом «Рвано-різана рана нижньої третини правого стегна по переднє-медіальній поверхні, інфікована. ВСД по гіпертонічному типу». Госпіталізований 14.02.2022 об 11:20 годині. 14.02.2022 проведена операція: «Первинна хірургічна обробка рани, ушивання рани з активним дренуванням». Виписаний 24.02.2022 о 12:00 годині в стабільному стані для подальшого амбулаторного лікування під наглядом хірурга (т.4, а.к.п.24 -32);

- висновком судово-медичної експертизи № 042-381-2022 від 05.05.2022-27.05.2022, згідно з яким ОСОБА_12 був оглянутий у експертній установі 17.05.2022, на час проведення експертизи у ОСОБА_12 мали місце тілесні ушкодження: 2 звивисті рожево-фіолетові рубці в лобній ділянці дещо зліва, на долонній поверхні п`ясно-фалангового суглобу 1-го пальця лівої кисті; 2 лінійні білесуваті рубці на долонній поверхні п`ясно-фалангового суглобу 5-го пальця правої кисті з переходом на основну фалангу його, лівої кисті в проекції основної фаланги 7-го пальця; ділянка гіперпігментації шкіри по передній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглобу. Локалізація, морфологія вказаних ушкоджень свідчить про те, що звивисті рубці є наслідком загоєння забійних ран, які спричинені травмуючою дією тупого предмету(тів), лінійні рубці є наслідком загоєння різаних ран, які спричинені травмуючою дією гострого предмету, ділянка гіперпігментації шкіри може бути наслідком загоєння термічного опіку ІІ ст., який виник внаслідок дії високотемпературного фактору. Морфологія ушкоджень свідчить про те, що рожево-фіолетові рубці та ділянка гіперпігментації шкіри за давністю свого утворення відповідають терміну 3-4 місяця до моменту судово-медичного обстеження, білесуваті рубці за давністю утворення відповідають терміну понад 6 місяців до моменту судово-медичного обстеження. Вказані ушкодження знаходяться у ділянках доступних для самоспричинення (т.3, а.к.п.132-137);

- інформацією КНП «Бобровицька опорна лікарня» від 05.05.2022 №151 про те, що ОСОБА_12 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Бобровицька опорна лікарня» в період з 14.02. по 24.02.2022. З 25.02 по 06.03.2022 перебував на амбулаторному лікуванні (т.3, а.к.п.140);

- відеозаписами на карті пам`яті micro SDXC I «Kingston», об`ємом 128 GB, серійний номер 2137В759354, виданій слідчому свідком ОСОБА_64 , протокол огляду даної карти пам`яті та відеозаписів на ній з додатком до нього - картою пам`яті micro SDHC I «Kingston», об`ємом 32 GB, у яких зафіксовано як ОСОБА_12 26.02.2022 відвідував магазин, придбавав товари, а також як ОСОБА_12 з чоловіками у військовій формі рф у магазині, в якому обстановка вже порушена, 05.03.2022 згідно дати зазначеної на відеозаписі, шукає товари, речі, ведуть між собою розмови, з яких слідує, що їх цікавлять батарейки, сигарети, кава, продукти, олія, тощо, кладуть знайдене у пакети та в кишені свого одягу, та йдуть звідти (т.3, а.к.п.141-230);

- протоколом огляду від 27.05.2022 соціальної мережі «Facebook», загальнодоступної спільноти Нова Басань «Оголошення», яким зафіксовано коментарі до публікації та саму публікацію ІНФОРМАЦІЯ_3 користувачем « ОСОБА_75 » допису « Село должно знать своих героев. Так грабили наш магазин на Незалежності рашисты и колаборанты» з розміщенням відеозапису тривалістю 1 хв 39 сек за 05.03.2022, зміст якого відповідає тому, що міститься на карті пам`яті, виданій свідком ОСОБА_64 слідчому, де ОСОБА_12 з військовими рф перебуває у магазині, та додаток до протоколу огляду - оптичний диск з записом даного відеозапису (т.3, а.к.п.235-247);

- протоколом обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 від 25.05.2022 та додатком до нього - відеозаписом на карті пам`яті, відповідно до яких у будинку виявлено та вилучено один погон камуфляжний з чотирма металевими зірками схожий на погон військовослужбовця зс рф, один головний убір камуфляжний з кокардою жовтого кольору з зображенням п`ятикутної зірки схожий на головний убір військових зс рф, один спеціальний ніж для відкриття упакувань для боєприпасів, одне картонне упакування з-під сухого пайку з маркуванням «Военторг», «Не для продажи», «Армия россии», «Индивидуальный рацион питания», дві пошкоджені упаковки спеціальних (армійських) сірників, один комбінезон зеленого кольору з маркуванням «Planam» на бирці червоного кольору 54 розміру, два комбінезони зеленого кольору з маркуванням «Dancel Workwear» на бирці червоного кольору розміру ХХL (т.4, а.к.п.64-69);

- протоколом обшуку домоволодіння по АДРЕСА_7 від 25.05.2022 та додаток до нього - відеозапис на карті пам`яті, відповідно до яких у будинку виявлено та вилучено одне картонне упакування з-під сухого пайку з маркуванням «Военторг», «Не для продажи», «Армия россии», «Индивидуальный рацион питания» з окремими елементами вказаного сухпайку, одне картонне упакування з-під сухого пайку, яке розірвано навпіл, з маркуванням «Военторг», «Не для продажи», «Армия россии», «Индивидуальный рацион питания» з окремими елементами вказаного сухпайку (т.4, а.к.п.83-88);

- протоколом огляду від 06.06.2022 та фототаблиці до нього, в яких зафіксовано вигляд вилучених під час обшуків речей (т.4, а.к.п.113-158);

- інформацією Новобасанської сільської ради від 02.06.2022 №02-16/152, згідно з якою село Нова Басань було окуповане військами рф з 28.02.2022 (приблизно 09:00) по 30.03.2022 (приблизно 22:00), об`єктивної можливості виїхати з с. Нова Басань не було, точною адресою фактичного місця проживання ОСОБА_12 є буд. АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_24 (т.4, а.к.п.108);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, сформованому 08.06.2022, згідно з яким у провадженні органу досудового розслідування Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, зареєстроване 01.06.2022 за № 0000513 за ч.4 ст.185 КК за заявою ОСОБА_64 про те, що в період з 28.02.2022 по 01.04.2022 ОСОБА_12 з військовими рф розграбували три належних їй магазини, розташовані у Новій Басані за адресами: АДРЕСА_12 АДРЕСА_13, магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 », АДРЕСА_14 (т.4, а.к.п.112);

- інформацією УДО України від 10.06.2022 №1/3/1-213, відповідно до якої ОСОБА_12 в період з 24.02.2022 по 01.04.2022 будь-яких розвідувальних, оперативно-розшукових або інших завдань на користь держави України на території Чернігівської області на інших областей України не виконував, його посада не передбачає виконання такого роду завдань, надати копії службових обов`язків, у зв`язку з їх знищенням згідно акту від 24.02.2022 №2/8-17 не представляється можливим (т.4, а.к.п.181);

- довідкою від 02.05.2022 за підписом Новобасанського сільського голови про те, що ОСОБА_12 в період окупації села Нова Басань військами рф з 28.02.2022 по 31.03.2022 знаходився у цьому населеному пункті (т.6, а.к.п.58).

Отже, місцевий суд, дослідивши, перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні всі вищевказані докази в їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, правильно дійшов висновку про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_12 за ч.2 ст.111 КК України (в редакції Закону № 2113-IX від 03.03.2022), як державна зрада, тобто діянні, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в умовах воєнного стану та за ч.5 ст.407 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи сторони захисту про відсутність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, не заслуговують на увагу, з наступних міркувань.

Так, з об`єктивної сторони інкриміноване ОСОБА_12 кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), характеризується вчиненням такого діяння, як нез'явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, особами, зазначеними в частинах 1 або 2 цієї статті.

В редакції Закону № 3233-IХ від 13.07.2023, диспозицією ч.5 ст.407 КК України передбачено кримінальну відповідальність, зокрема, за нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, вчинене в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Нез`явлення вчасно на службу полягає в тому, що, залишивши місце служби на законній підставі та маючи об`єктивні можливості для повернення в установлений час, військовослужбовець своєчасно до місця служби не з`являється і перебуває поза місцем служби.

При цьому нез`явлення вчасно на службу само по собі не утворює складу злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, який пов`язаний із нез`явленням вчасно на службу, та формується тільки за відсутності поважних причин такого вчинку. Якщо військовослужбовець своєчасно не з`явився на місце служби з поважних причин, то це не розглядається як злочин проти встановленого порядку несення військової служби.

Переліку таких поважних причин законодавством не встановлено.

Відповідно питання про поважність причин нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу, наприклад, з лікувального закладу є питанням факту, яке входить до компетенції суду і вирішується з урахуванням обставин провадження в кожному випадку, виходячи із конкретних обставин справи.

Поважними причинами нез`явлення вчасно на службу можуть бути: хвороба військовослужбовця, що перешкоджає пересуванню, смерть або тяжка хвороба членів його сім`ї або осіб, на вихованні яких він перебував, перешкоди стихійного характеру, непередбачені перешкоди у сполученні, поломка транспортного засобу та інші причини.

Початком нез`явлення вчасно без поважних причин на службу для всіх категорій військовослужбовців вважається закінчення встановленої тривалості правомірного перебування поза службою.

Місцем служби є будь-яке місце, яке визначене військовослужбовцю для виконання обов`язків з військової служби протягом встановленого часу або місце, де він повинен знаходитися за наказом або за розпорядженням командування.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, було введено воєнний стан на всій території України.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_12 прийняв 13.10.2017 військову присягу.

Згідно з наказом т.в.о. начальника УДО України № 439-ос від 19.07.2017, ОСОБА_12 уклав контракт про проходження військової служби та проходив військову службу в Управління державної охорони України, і станом на 24.02.2022 - у званні «майстер-сержант» на посаді співробітника охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 України, відповідно до наказу начальника УДО України від 02.12.2019 № 913-ос/дск. До службових обов`язків ОСОБА_12 входило здійснення охорони державних об`єктів, адміністративних будівель.

З копії акту про знищення документів від 24.02.2022, реєстр. №2/8-17, слідує, що службові обов`язки особового складу ДОО УДО України знищені шляхом спалювання.

Згідно з п. 5.1, 5.3 Порядку дій особового складу Управління державної охорони України за сигналами бойової та навчально-бойової тривоги, затверджений наказом УДО України від 03.08.2017 №250/дск, при отриманні сигналу бойової тривоги «ТРИВОГА», кожен військовослужбовець повинен в найкоротший термін прибути до місця виконання службових обов`язків та діяти відповідно до вказівок керівника або чергового підрозділу, а також відповідального оперативного чергового УДО України або його помічника. Кожен військовослужбовець УДО України, незалежно від місця перебування (окрім перебування за кордоном та лікування в стаціонарі) та часу повинен знаходитись на телефонному зв`язку з відповідальним оперативним черговим УДО України або його помічником, керівником або черговим свого підрозділу і бути готовим до прибуття до місця несення служби в найкоротший термін. У разі відсутності телефонного зв`язку, військовослужбовець повинен вжити всіх необхідних заходів для налагодження зв`язку з відповідальним оперативним черговим УДО України або його помічником, керівником або черговим свого підрозділу.

Позиція обвинуваченого про його необізнаність з правилом, що перебування на амбулаторному лікуванні не звільняє військовослужбовця УДО України від обов`язку з`явитися у найкоротший термін на службу по бойовій тривозі, спростовуються показаннями свідків ОСОБА_22 і ОСОБА_76 .

Як зазначав у місцевому суді свідок ОСОБА_22 , який є керівником ОСОБА_12 , з Порядком, затвердженим наказом №250/дск, всі військовослужбовці ознайомлювалися під підпис у журналі, що зберігався у режимно-таємному відділі. Положення даного наказу також доводилися співробітникам при проведенні розводів (огляд і розподіл по постах особового складу відділення).

Свідок ОСОБА_60 , який служить в іншому Департаменті УДО України, в суді першої інстанції вказував, що він особисто з нормативним документом про порядок дій військовослужбовців УДО України на випадок оголошення сигналу бойової тривоги не ознайомлювався, проте на службі керівництво постійно доводило до відома порядок таких дій у цьому разі. Крім того, проводилися інструктажі та навчання, зокрема, і шляхом надсилання сигналів учбової тривоги. Загалом при отриманні сигналу бойової тривоги військовослужбовець УДО України повинен прибути до місця служби у найкоротший час, за виключенням перебування на стаціонарному лікуванні.

З огляду на наведене, відсутність у матеріалах кримінального провадження письмових доказів того, що ОСОБА_12 був ознайомлений з вказаним наказом і затвердженим ним Порядком під підпис у «Журналі наказів та розпоряджень 9 Служби ДОО» та «Журналі проведення інструктажів з особовим складом 9 Служби ДОО», як то самі Журнали, копії чи витяги з них, не спростовує його поінформованість про зазначені вимоги законодавства.

Перебування ОСОБА_12 на лікуванні, у зв`язку з отриманням вдома побутової травми за декілька днів до 24.02.2022 підтверджується медичною картою стаціонарного хворого №541 КНП «Бобровицька опорна лікарня» на ім`я ОСОБА_12 , згідно з записами в якій, він знаходився на стаціонарному лікуванні з 14.02.2022 по 24.02.2022 з діагнозом «Рвано-різана рана нижньої третини правого стегна по переднє-медіальній поверхні, інфікована. ВСД по гіпертонічному типу». Госпіталізований 14.02.2022 об 11:20 годині. 14.02.2022 проведена операція: «Первинна хірургічна обробка рани, ушивання рани з активним дренуванням». Виписаний 24.02.2022 о 12:00 годині в стабільному стані для подальшого амбулаторного лікування під наглядом хірурга.

Разом з тим, про початок бойових дій ОСОБА_12 дізнався вранці 24.02.2022, чого він не заперечував у своїх показаннях.

Місцевим судом було встановлено, що вранці 24.02.2022 на наявному у своєму користуванні автомобілі «Форд» ОСОБА_12 їздив у м. Чернігів, і забравши матір та брата, повернувся через м. Бобровицю додому в с. Нова Басань після обіду, що підтверджується, крім показань самого обвинуваченого, показаннями його матері ОСОБА_15 , а також відомостями операторів мобільного зв`язку про час і зміну місць обслуговування номерів телефонів, якими користувався ОСОБА_12 .

Повертаючись з м. Чернігова у с. Нова Басань, обвинувачений відвідав лікарню у м. Бобровиця, де був виписаний зі стаціонару 24.02.2022 близько 12 години для подальшого амбулаторного лікування по 06.03.2022, про що свідчать відомості з медичної карти стаціонарного хворого №541, інформація КНП «Бобровицька опорна лікарня» від 05.05.2022 №151, копія довідки №4 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу, виданої 24.02.2022 хірургом КНП «Бобровицька опорна лікарня».

Стороною захисту ні під час судового провадження у місцевому суді, ні під час апеляційного розгляду кримінального провадження, не надано доказів того, що ОСОБА_12 його керівником ОСОБА_22 було дозволено перебувати вдома.

Як зазначав свідок ОСОБА_22 у місцевому суді, після закінчення перебування ОСОБА_12 на стаціонарному лікуванні, останній повинен був з`явитися на службу у АДРЕСА_15. На місце служби з`явилися всі військовослужбовці очолюваного ним відділення, крім ОСОБА_12 . Дозволу не з`являтися на службу, через перебування на амбулаторному лікуванні він ОСОБА_12 не давав.

При цьому, дані операторів мобільного зв`язку не містять відомостей про з`єднання 24.02.2022 номерів телефонів ОСОБА_12 з номером НОМЕР_1 , який використовувався, згідно з показаннями ОСОБА_22 , черговими по ІНФОРМАЦІЯ_7. Відомості ж про Інтернет-з`єднання з номеру телефону ОСОБА_12 не містять зрозумілої інформації про вид сеансу з`єднання, чи здійснювалося з`єднання через Інтернет з мобільним терміналом, і якщо так - про ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання споживача телекомунікаційних послуг, з яким відбувався сеанс зв`язку.

Показання ж свідка ОСОБА_15 про те, що 24.02.2022 у м. Бобровиця, біля лікарні, ОСОБА_12 телефонував своєму начальнику та повідомляв про продовження лікарняного, на що отримав згоду ОСОБА_22 на лікування та залишення вдома, і вона чула цю розмову, так як син увімкнув функцію гучномовця, обґрунтовано не взято до уваги судом першої інстанції. Суд зазначив, що ОСОБА_15 є матір`ю обвинуваченого, має природне бажання і прагнення до ненастання для сина негативних правових наслідків, і за умов коли її та обвинуваченого показання не підтверджуються об`єктивними даними, зокрема відомостями про телефонні з`єднання, а також і показаннями особи, на яку вони вказують - ОСОБА_22 , суд позбавлений можливості ґрунтувати на них висновки про встановлення зазначеної обставини.

З таким твердженням місцевого суду, колегія суддів цілком погоджується.

У зв`язку з наведеним, не заслуговують на увагу доводи сторони захисту, що судом першої інстанції не було взято до уваги всі показання свідка ОСОБА_15 , зокрема, у тій частині, де вона вказувала на наявність розмови обвинуваченого по телефону з його начальником ОСОБА_22 .

Отже, ОСОБА_12 , з`їздивши вранці 24.02.2022 у м. Чернігів, виписався з лікарні на амбулаторне лікування, і з обіду 24.02.2022 перебував у с. Нова Басань. Мав можливість користуватися і користувався засобами зв`язку, телефоном, мобільним Інтернетом, спілкуватися з односельчанами, спостерігати обстановку на дорогах загального користування, у населених пунктах на шляху слідування в м. Чернігів і назад, і був обізнаний загалом про те, що відбулося повномасштабне вторгнення військових формувань рф в Україну, тривають активні бойові дії у багатьох областях України.

При цьому, ОСОБА_12 , проходячи військову службу в УДО України за контрактом, будучи військовослужбовцем, до обов`язків якого входило здійснення охорони державних об`єктів, на місце служби у м. Київ не прибув, а залишився вдома у с. Нова Басань, коли існувала безпосередня військова загроза для столиці України від наземних ворожих військ рф.

Вирішуючи питання чи мало місце нез`явлення ОСОБА_12 на місце служби та наявність чи відсутність поважних причин такого нез`явлення, з урахуванням конкретних обставин справи й обстановки, у яких вчинені діяння ОСОБА_12 , колегія суддів вказує на наступне.

Початок вторгнення військ рф в Україну був особливо уразливим моментом для держави через брак часу в організації сил і засобів для відсічі збройної агресії. Стрімке просування ворожих військ, активне ведення силами оборони України бойових дій з військовими формуваннями держави-агресора, опір Українського народу окупаційним військам, в сукупності свідчило про ведення активної боротьби сил оборони з переважаючими силами противника та стан особливо високої, виключної загрози державі Україна і Українському народу, гострої потреби у залучені до оборони діючих військовослужбовців, резервістів, швидкого проведення мобілізації, організації сил спротиву на тимчасово окупованих територіях.

Відомчим нормативно-правовим актом УДО України встановлено, що при отриманні сигналу бойової тривоги, кожен військовослужбовець повинен в найкоротший термін прибути до місця виконання службових обов`язків. Кожен військовослужбовець УДО України, незалежно від місця перебування (окрім перебування за кордоном та лікування в стаціонарі) та часу повинен знаходитись на телефонному зв`язку з відповідальним оперативним черговим УДО України або його помічником, керівником або черговим свого підрозділу і бути готовим до прибуття до місця несення служби в найкоротший термін.

Отже, суть оповіщення про команду бойової тривоги полягає у доведенні до відома та поінформуванні військовослужбовця про необхідність з`явитися на місце служби. Військовослужбовець, який не знав про необхідність з`явитися на службу, не може нести юридичну відповідальність за нез`явлення на службу, оскільки у такому разі відсутня вина.

За обставин повномасштабного вторгнення в Україну військ рф, яке відбулося 24.02.2022, і в перші дні після цього, недоведення до ОСОБА_12 команди бойової тривоги від командира чи чергового по телефону чи в інший спосіб, не свідчить про його необізнаність з необхідністю вжити всіх від нього залежних заходів для прибуття своїми силами до місця служби і виконання завдань за призначенням. Масштаб вторгнення військ рф був відомий ОСОБА_12 , так як він не був обмежений у можливості отримання інформації з медіаресурсів, соціальних мереж в Інтернеті, під час спілкування з односельчанами. А тому, ОСОБА_12 , котрий з 2017 року проходив військову службу в УДО України, на переконання суду, чітко розумів, що у відповідності до своїх обов`язків військовослужбовця УДО України, повинен у найкоротший термін прибути у Київ на місце служби, обов`язки якої передбачали охорону, а відтак в умовах воєнного стану і можливу збройну оборону, державних об`єктів.

Однак, у найкоротший термін ОСОБА_12 на місце служби не прибув, що за вказаних обставин свідчить про нез`явлення його вчасно на службу.

Говорячи про наявність поважних причин нез`явлення ОСОБА_12 на місце служби, через стан здоров`я, слід зазначити, що як встановлено місцевим судом та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, стан здоров`я ОСОБА_12 дозволяв йому рухатись, не прикладаючи для цього будь-яких зусиль.

Так, з відеозаписів з камер спостереження у магазині «Поляна» слідує: за 26.02.2022 - обвинувачений купував у магазині продукти, вільно рухався, фізичних вад, ускладень помітно не було; за 05.03.2022 - ОСОБА_12 також не мав труднощів з пересуванням разом з військовими рф, рана на нозі не завадила йому перелазити через прилавок у магазині.

Також про відсутність видимих проблем зі здоров`ям у ОСОБА_12 зазначали у своїх показаннях свідки: ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , які бачили ОСОБА_12 перед окупацією села у цьому магазині чи поряд; ОСОБА_77 , який бачив ОСОБА_12 , коли виходив на околицю села для спостереження. Зі стаціонару лікарні ОСОБА_12 був відпущений фактично в обід 23.02.2022, коли вторгнення ще не відбулося, виписаний відповідно до записів у медичній карті о 12 годині 24.02.2022 на амбулаторне лікування до 06.03.2022 з рекомендаціями для реабілітації.

Також стан здоров`я ОСОБА_12 не став йому перешкодою вранці 24.02.2022 здійснити поїздку у м. Чернігів і повернутися у с. Нова Басань з ОСОБА_78 .

Отже, вищенаведене свідчить про те, що стан здоров`я ОСОБА_12 цілком дозволяв йому прибути на місце служби, де б йому з урахуванням і відповідно до його спроможностей можливо було визначити виконання завдання в інтересах оборони держави.

Що ж до того, чи мав ОСОБА_12 , з огляду на стан сполучення між

с. Нова Басань та м. Києвом, об`єктивну можливість виїхати з с. Нова Басань до столиці, то зокрема показаннями свідків, які самі безпосередньо здійснювали автомобільним транспортом відповідні поїздки дорогами загального користування, така можливість була встановлена під час судового розгляду.

Як вказували свідки ОСОБА_79 та ОСОБА_21 , 25.02.2022 ОСОБА_21 на автомобілі дорогою через с. Русанів з`їздив у м. Київ і після обіду з м. Києва приїхав у с. Нова Басань. Свідок ОСОБА_27 повідомляв, що до того як військові рф зайшли в село, з нього можливо було виїхати, зокрема, його сват виїхав 27.02.2022 о 14 годині.

Що стосується показань інших свідків, зокрема ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , які повідомили, що виїхати з с. Нова Басань було неможливо через підрив мосту у селі Русанів, то, дійсно, як зазначав місцевий суд, дані свідки не були безпосередніми очевидцями того, що в означений ними час, міст дійсно був підірваний, а їх показання у цій частині ґрунтувалися на повідомленнях від сторонніх осіб. Крім того, існує залізничне сполучення між м. Києвом і

м. Бобровицею, до якої наявна автомобільна дорога з с. Нова Басань. Безпосередньо ОСОБА_12 дій, направлених на прибуття до місця служби будь-яким видом транспорту не здійснював.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у ОСОБА_12 поважних причин нез`явлення на місце служби. Поважною причиною його нез`явлення на місце служби, можна вважати лише окупацію військами рф с. Нова Басань, однак дана обставина настала лише 28.02.2022, що підтверджується показаннями свідків, а також довідкою Новобасанської сільської ради від 02.06.2022 №02-16/152.

Вищенаведене свідчить про доведеність винуватості ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), за обставин встановлених місцевим судом.

Сторона захисту у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що місцевий суд не перевірив належну правову процедуру реалізації прокурором повноважень, передбачених ч.5 ст.36 КПК України при винесенні постанови першого заступника Генерального прокурора від 08.04.2022 з питань ефективності здійснення досудового розслідування. Крім того, судом не було досліджено обставини щодо фактичного розслідування кримінального правопорушення за ч.2 ст.111 КК України без внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Для спростування вказаних доводів захисника, слід зазначити наступне.

Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, відносяться право на судовий захист, право на ефективне розслідування; право на швидкий суд; право на публічний суд; право на неупереджений суд; право на суд неупереджених присяжних; право на змагальний процес; презумпція невинуватості; право не свідчити проти себе; право на допит в суді свідків обвинувачення; право на допомогу адвоката під час судового розгляду; право бути вислуханим; право не піддаватися двічі покаранню за один й той самий злочин; право на безпосередній процес; право на безперервний процес; право на оскарження.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні - це встановлені кримінальним процесуальним законодавством способи реалізації норм кримінального процесуального права, що забезпечують досягнення цілей правового регулювання кримінальних процесуальних відносин у сфері порядку досудового розслідування та судового розгляду. Воно означає не лише те, що всі дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, адже в такому випадку це завдання розчиняється в приписах засади законності. Такі дії мають виникати із наявних повноважень і перебувати в адекватному співвідношенні з конкретним процесуальним завданням, яке виникає в певний момент досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження. Таке адекватне співвідношення приводить до принципу пропорційності.

Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) права на справедливий суд.

За змістом ч.1 ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора

Згідно з частиною 5 цієї статті, Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.

Так, слідчими Територіального управлінням ДБР, розташованого у місті Києві, здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження

№ 0000110 від 27.03.2022, за фактом нез`явлення на службу без поважних причин в умовах воєнного стану співробітника Управління державної охорони України ОСОБА_12 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, що слідує з повідомлення УДО України від 08.03.2022 №2/14-249дск з додатками, витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, сформованого 30.03.2022.

27.03.2022, на підставі постанови про доручення здійснення досудового розслідування, керівником Третього слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, проведення досудового розслідування доручено слідчим Третього слідчого відділу цього управління.

Згідно з постановою про визначення (заміну) групи прокурорів від 28.03.2022, заступником керівника Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону визначено прокурорів цієї прокуратури, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінальному провадженні № 0000110 (т.2, а.к.п.40-52).

Постановою від 08.04.2022 першим заступником Генерального прокурора з мотивів неефективності досудового розслідування, на підставі ч.5 ст.36 КПК України, здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000110 доручено підрозділу вищого рівня в межах одного органу - слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань.

Згідно з мотивувальною частиною вказаної постанови, для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування вказаного кримінального провадження, запобігання неефективному досудовому розслідуванню, враховуючи актуальність та складність кримінального провадження, подальше здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення необхідно доручити слідчим Головного управління Державного бюро розслідувань.

Згідно з нормами діючого законодавства, перший заступник Генерального прокурора був наділений повноваженнями визначати ефективність досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, а у разі його неефективності, прийняти відповідне рішення про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування.

За таких підстав, постанова про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення підрозділу вищого рівня в межах одного органу досудового розслідування, винесена обґрунтовано, уповноваженою особою та у встановлений законом спосіб.

Доводи сторони захисту про те, що судом не було досліджено обставини щодо фактичного розслідування кримінального правопорушення за ч.2 ст.111 КК України без внесення відповідних відомостей до ЄРДР, є непереконливими, з огляду на таке.

Як вже зазначалось вище, 27.03.2022 слідчими Територіального управлінням ДБР, розташованого у місті Києві, відповідно до повідомлення УДО України від 08.03.2022 №2/14-249дск про нез`явлення на службу без поважних причин в умовах воєнного стану співробітника вказано Управління ОСОБА_12 , розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000110, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, зокрема, під час допиту свідків, слідчим Головного слідчого управління ДБР самостійно виявлено в діях ОСОБА_12 ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, у зв`язку з чим 27.04.2022 відомості з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.111 КК України були внесені Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань до ЄРДР за № 0000222, на підставі рапорту слідчого ОСОБА_80 про виявлення ознак злочину під час допиту у кримінальному провадженні №0000110 свідка ОСОБА_18

27.04.2022 на підставі постанови, керівником другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головним слідчим управлінням ДБР визначено слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, а першим заступником Генерального прокурора визначено групу прокурорів у кримінальному провадженні № 0000222 (т.2, а.к.п.66-67, 74-80).

28.04.2022 прокурор у кримінальному провадженні, діючи у межах своїх повноважень, керуючись ч.ч.1, 5 ст.217 КПК України, виніс постанову, якою матеріали досудових розслідувань за № 0000110 та за

№ 0000222 об`єднано в одне провадження під загальним номером №0000110 (т.2 а.к.п.83-84).

Всі подальші слідчі й процесуальні дії, у тому числі й повідомлення ОСОБА_12 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.407 КК України, здійснювалось в рамках зазначеного (об`єднаного) кримінального провадження.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що стороною обвинувачення всі слідчі та процесуальні дії, у тому числі, щодо збирання доказів, здійснювалися в рамках відповідних кримінальних проваджень, зареєстрованих у встановленому законом порядку та проводились із дотриманням встановленого кримінальним процесуальним законодавством порядку.

А відтак, усі зібрані у ході досудового розслідування цього кримінального провадження докази є належними та допустимими.

Посилання сторони захисту на не доведення «поза розумнім сумнівом» вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, не заслуговують на увагу, з наступних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.111 КК України, державною зрадою є діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, яке передбачає: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Державна зрада має кілька безпосередніх об`єктів, кожен з яких складає суспільні відносини у сфері охорони зовнішньої та внутрішньої безпеки України, серед яких, і державній, зокрема, стан захищеності державної влади, а також економічній, а саме - стан економіки, при якому забезпечується досить високе і стійке економічне зростання, ефективне задоволення економічних потреб, контроль держави за рухом і використанням національних ресурсів, захист економічних інтересів країни на національному і міжнародному рівнях або інформаційній стан, що включає - стан інформації, у якому забезпечується збереження визначених політикою безпеки властивостей інформації,

Частина 2 статті 111 КК України, встановлює кримінальну відповідальність за державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану.

Так безпосереднім об`єктом державної зради є зовнішня безпека України, її суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність, обороноздатність, державна, економічна чи інформаційна безпека.

Видовим об`єктом цього злочину, є зовнішня та внутрішня безпеки України.

Предметом державної зради є відомості, що становлять державну таємницю.

Існує три форми об`єктивної сторони цього злочину: перша форма державної зради - перехід на бік ворога.

Перехід на бік ворога полягає в наданні безпосередньої допомоги державі, з якою Україна перебуває в умовах воєнного стану або збройного конфлікту. Форми такого переходу можуть бути різними: перехід до ворога через лінію фронту; вступ до армії ворожої держави; участь за її завданням у бойових діях проти України; надання різної допомоги агентам такої держави та ін.

Перехід на бік ворога може полягати як у переході на територію ворожої держави (так званий фізичний перехід), так і в наданні допомоги такій державі або її представникам на території України (так званий інтелектуальний перехід). У цій формі державна зрада визнається закінченою з моменту, коли особа почала надавати допомогу ворогові.

Друга форма державної зради - шпигунство, що виражається у передачі або збиранні з метою передачі іноземній державі, іноземній організації або їх представникам відомостей, що становлять державну таємницю.

Третя форма - надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, яка полягає в будь-якій допомозі у проведенні підривної діяльності проти інтересів України. При цій формі не має значення, як діяла особа - за завданням іноземної держави, чи з власної ініціативи. Допомога в проведенні підривної діяльності може виявлятися в сприянні резидентам (таємним представникам іноземних розвідок), укриття розвідника або його спорядження, вербування агентів для проведення підривної діяльності проти України тощо. Цією формою охоплюються і випадки, коли особа за завданням іноземних держав або їх представників організовує (або вчинює) на шкоду Україні будь-який інший злочин проти основ національної безпеки України (наприклад, диверсію, посягання на життя державного чи громадського діяча). У таких випадках відповідальність повинна наставати за сукупністю злочинів

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони аналізованої форми державної зради є час вчинення злочину - в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту.

Із суб`єктивної сторони державна зрада характеризується прямим умислом.

Обов`язковою ознакою державної зради є мета - заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

З 24.02.2022 в Україні введено і до цього часу триває воєнний стан, тому при кримінально-правовій оцінці будь-якого діяння, що є формою державної зради, має ураховуватися відповідна кваліфікуюча ознака.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_12 визнаний винним у вчиненні сукупності дій, які свідчать про перехід на бік ворога.

При цьому місцевий суд, за результатами оцінки доказів, дійшов правильного висновку про доведеність зазначених в обвинувальному акті обставин, у частині обвинувачення ОСОБА_12 за ч.2 ст.111 КК України, а саме, що:

- 05.03.2022 приблизно у період часу з 14:18 год по 14:38 год, ОСОБА_12 за попередньою змовою із невстановленими військовослужбовцями російської федерації незаконно проник всередину приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого в АДРЕСА_3 , перебуваючи в якому, здійснив заволодіння наявним у вказаному магазині майном, зокрема продовольчими та непродовольчими товарами. Вказані товари ОСОБА_12 спільно із невстановленими військовослужбовцями російської федерації зібрав у пакети та виніс з приміщення вказаного магазину. Надалі ОСОБА_12 спільно із невстановленими військовослужбовцями російської федерації разом з вказаним майном залишили місце події та розпорядилися ним на власний розсуд;

- у березні 2022 року ОСОБА_12 прийшов додому до ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_1 , яка мала у господарстві худобу (корову). ОСОБА_12 на своє прохання забезпечувати його молоком отримав від ОСОБА_16 відмову. Після цього військовослужбовці російської федерації приходили до ОСОБА_16 та відбирали в неї молоко;

- 15.03.2022 або 16.03.2022 у вечірній час додому до ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_4 , прийшов військовослужбовець російської федерації та наказав їй надати харчові продукти (консервацію), які мають забрати військовослужбовці російської федерації наступного дня. Вказана особа також повідомила ОСОБА_18 , що серед них є місцевий мешканець, який проживає у цьому селі. Наступного дня приблизно о 08:30 год до ОСОБА_18 за вищевказаною адресою прийшов ОСОБА_12 з предметом, зовні схожим на ручну автоматичну вогнепальну зброю (автомат) та ще один чоловік. ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_18 , що командир наказав забрати продукти харчування. Після передачі ОСОБА_18 пакету із продуктами харчування (консервацією) ОСОБА_12 наказав іншому чоловікові, який прийшов разом із ним, забрати вказаний пакет, з яким вони залишили зазначене домоволодіння;

- у другій половині березня 2022 року ОСОБА_12 разом із невстановленими військовослужбовцями російської федерації приїжджав на БМП до будинку за адресою: АДРЕСА_7 , який перебуває у користуванні сестри ОСОБА_12 - ОСОБА_19 . Під час відвідування вказаного будинку ОСОБА_12 добровільно допомагав військовим рф прибирати вказану БМП;

- протягом березня 2022 року ОСОБА_12 , одягнутий у цивільний одяг із пов`язкою червоного кольору на руці, як самостійно, так і разом із невстановленим військовослужбовцем російської федерації, відвідував за місцем проживання місцевих мешканців - ОСОБА_20 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_21 за адресою: АДРЕСА_10 . При цьому, ОСОБА_12 з`ясовував у вищевказаних осіб місцезнаходження членів їх сімей, а також запитував про наявні господарські і побутові проблеми, які він може допомогти вирішити;

- у середині березня та у другій половині березня 2022 року ОСОБА_12 , одягнутий у цивільний одяг із пов`язкою червоного кольору на руці, а також маючи при собі предмет, зовнішньо схожий на ручну автоматичну вогнепальну зброю (автомат), приблизно в обідній час, пересувався на велосипеді по вул. Незалежності в с. Нова Басань у напрямку блок-посту військовослужбовців російської федерації, що був розташований на розі вулиць Якубівка, Зелена та Незалежності;

- протягом березня 2022 року ОСОБА_12 , одягнутий у цивільний одяг із пов`язками червоного кольору на руках, діючи за завданням військовослужбовців російської федерації, відвідував за місцем проживання місцевих мешканців - ОСОБА_21 за адресою: АДРЕСА_10 , ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_12 перевіряв факти наявності у місцевих мешканців мобільних телефонів, з`ясовуючи, чи підтримують вони зв`язок з іншими особами, зокрема й поза межами населеного пункту, чим допомагав окупантам у вирішенні контррозвідувальних завдань;

- ОСОБА_12 неодноразово протягом березня 2022 року відвідував лазню на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Є безпідставним посилання сторони захисту в апеляційній скарзі на недопустимість доказу - відеозапису з камер спостереження з магазину «Поляна», долученого стороною обвинувачення.

Так, дійсно, незаконне проникнення ОСОБА_12 разом з військовими рф ІНФОРМАЦІЯ_5 у магазин «Поляна» і заволодіння товарами у ньому, підтверджується відеозаписами з камери відеоспостереження з магазину.

Разом з тим, вказані відеозаписи отримані у передбачений КПК України спосіб, шляхом надання у порядку ст.93 КПК України на запит слідчого власником магазину первинного носія інформації з відеозаписами.

При цьому слід зазначити, що самі обставини на відеозаписах обвинувачений не заперечує.

Факт відвідування ОСОБА_12 ОСОБА_16 з військовими рф і звернення до неї щодо надання нею молока, підтверджується показаннями ОСОБА_16 про те, що приблизно 22-23 березня 2022 року, після того, коли у неї 15.03.2022 розтелилася корова, що бачили російські солдати і напевно хотіли молока, ОСОБА_12 приходив до неї з двома військовими рф, які були з автоматами, і сказав, що хлопці хочуть молока. Вона сказала, що вранішнє забрали танкісти, а вечірнє зможе дати. Ввечері прийшли військові рф без ОСОБА_12 і взяли молоко. У подальшому солдати побачили, що в неї є молоко і приходили до неї за ним.

Факт пересування ОСОБА_12 з військовими рф на БМП до будинку по АДРЕСА_7 , прибирання ним цієї БМП, підтверджується показаннями свідка ОСОБА_81 . Він зазначив, що бачив як ОСОБА_12 змітав сміття з БМП, і як завантажував БМП якимось клунками з речами.

Враховуючи, що в подальшому ОСОБА_12 та невстановлені військовослужбовці російської федерації знову приїжджали на БМП до вказаного будинку, з якого виносили раніше завезені ними речі, які спільно вантажили на БМП, це свідчить, що обвинувачений та військові рф фактично використовували вказаний будинок як складське приміщення, з метою забезпечення зберігання речей, що в свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_12 надавав безпосередню допомогу окупантам.

Обставини з`ясування ОСОБА_12 наявності у ОСОБА_21 мобільних телефонів, підтверджується показаннями свідка ОСОБА_21 , який зазначив, що ОСОБА_12 у нього цікавилися, чи є телефон, куди він подів свою мисливську зброю, на що свідок відповідав, що телефони забрали з самого початку, а зброю забрала тероборона, хоча в дійсності її заховав. Так відповідав, бо вважав, що про таке у тих умовах запитують не спроста, і точно не для ведення бойових дій з росіянами. ОСОБА_16 повідомила, що ОСОБА_12 у неї питав, чи не дзвонила їй сестра, чи не знає вона, чи скоро прийдуть українські військові, на що вона відповіла, що у неї телефон забрали.

Відвідування ОСОБА_12 лазні підтверджується показаннями свідків ОСОБА_82 , ОСОБА_21 , а також самого обвинуваченого.

Так, свідок ОСОБА_83 вказувала, що по сусідству з її садибою знаходиться будинок, який використовується як дачний, і в саду є окрема будівля лазні, котру їй видно з вікна кухні, і куди щодня ходили рашисти через її хвіртку, проходячи її двір і обходячи хату через зруйнований паркан, проходили на територію даного сусідського дачного будинку і біля лазні роздягалися, заходили до лазні та виходили. ОСОБА_12 один раз вдень йшов сам через її двір, з ним поговорила хвилин 2-3, сказав, що йде митися і пішов до лазні. Щоб до тієї лазні ходили інші мешканці с. Нова Басань, вона не бачила.

Свідок ОСОБА_21 повідомив, що ОСОБА_12 і його дружину військові рф супроводжували помитися, куди саме не знає. Бачив як ОСОБА_12 кілька разів, 2 точно, без супроводу росіян швиденько пробігав у їх військовому бушлаті рф з червоною пов`язкою. Можливо, це він помився, накинув бушлат пробігти, щоб було розпізнавання, щоб не стріляли в нього.

Обвинувачений ОСОБА_12 пояснював, що один раз з ОСОБА_56 ходив у лазню через 3-4 хати від ОСОБА_44 , коли росіяни порозбігалися після артобстрілу і їх днів два не було, а стояла лише їх техніка.

Обставини, за яких ОСОБА_12 відібрав консервацію у ОСОБА_17 детально повідомленні нею як під час допиту у місцевому суді, так і під час допиту у суді апеляційної інстанції.

Пересування ОСОБА_12 на велосипеді, з червоною пов`язкою на руці, по вул. Незалежності в с. Нова Басань у середині та кінці березня 2022 року підтвердили свідки ОСОБА_27 , ОСОБА_28 . Так, свідок ОСОБА_27 у судовому засіданні надав показання, що декілька разів бачив ОСОБА_12 з червоною стрічкою на рукаві і російського солдата, як їхали на велосипеді у сторону блокпоста дорогою, один раз зупинилися біля кущів, з яких вийшов росіянин, поздоровалися за руки, поговорили і поїхали далі, можливо він возив їжу на блокпост, у нього були схожі для цього пакети.

Свідок ОСОБА_28 у своїх показаннях суду повідомила, що бачила як ОСОБА_12 з червоною стрічкою їхав по вулиці на велосипеді, зупинявся і говорив з військовим рф, а також як він їхав на велосипеді з сумкою в бік блокпосту. Коли знаходилася на подвір`ї, чула його сміх і гучну розмову. Вона піднялася на подвір`ї і побачила його і двох російських військових, він під`їхав на велосипеді, вони стояли і розмовляли та сміялися. При цьому зазначала, що у ОСОБА_12 був автомат темного кольору через плече. Це була середина березня. З автоматом бачила ОСОБА_12 разів два.

Захисник ОСОБА_11 в апеляційній скарзі зазначав, що місцевий суд мав би визнати недопустимим доказом показання свідка ОСОБА_25 у судовому засіданні, оскільки будучи допитаною під час досудового розслідування, вона не вказувала на наявність в обвинуваченого родимки, а також пояснювала, що їй дівчата в селі показували фото чоловіка, який з військовими рф ходив по дворах та відбирав у людей харчі.

Також вказував на суперечності у показаннях свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , які, на його думку, безпідставно покладено судом в основу обвинувального вироку.

На вищевказані доводи сторони захисту слід зазначити наступне.

Згідно з принципом безпосередності дослідження показань, речей та документів, закріпленого у статті 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження отримує усно.

Місцевим судом враховувалися показання свідка ОСОБА_25 , які були надані нею безпосередньо в судовому засіданні.

Крім того, під час апеляційного розгляду було задоволено клопотання сторони захисту про повторний допит свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_27 , ОСОБА_25 та ОСОБА_81 . Під час допиту вказаних осіб апеляційним судом останні підтвердили свої показання, дані ними під час судового провадження у місцевому суді.

До того ж, відразу кілька свідків: ОСОБА_25 , ОСОБА_84 , ОСОБА_27 і ОСОБА_28 у судовому засіданні надали показання про обставини, які ОСОБА_12 заперечуються. ОСОБА_25 вказувала, що обвинувачений, який був з автоматом, забирав у неї консервацію зі словами «командир говорив щось тут забрати», а напередодні ввечері російський військовий наказав їй приготувати продукти і сказав, що він завтра пришле людей. ОСОБА_69 повідомив, що бачив ОСОБА_12 на БМП з червоною пов`язкою, коли він з військовими рф приїжджав до будинку його сестри на інший край села від свого місця проживання. ОСОБА_27 і ОСОБА_28 бачили обвинуваченого, як він вільно їздив по вулиці на велосипеді з червоною пов`язкою на руці та як він спілкувався з військовими рф, голосно розмовляв з ними та сміявся.

Разом з тим, апелянт у своїй апеляційній скарзі намагається піддати сумніву показання вищевказаних свідків, так як вони, на його думку, мають суперечності, зокрема, в частині розташування магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по відношенню до будинку свідків ОСОБА_27 і ОСОБА_28 .

Проте, чотири свідки: ОСОБА_25 , ОСОБА_69 , ОСОБА_27 і ОСОБА_28 проживають у різних місцях села, два з них ( ОСОБА_25 , ОСОБА_69 ) до цього ОСОБА_12 взагалі не знали.

Тому, колегія суддів не вбачає підстав недовіряти показанням цих осіб, які не перебували з обвинуваченим у неприязних стосунках, навіть не були близько знайомі з ним, і причин обмовляти ОСОБА_12 у них немає.

Кожен із цих осіб спостерігав лише свою частину подій і викладав обставини вчинених ОСОБА_12 діянь, так як вони були обізнані про вказані події, а тому суперечностей в їх показаннях колегія суддів не знаходить.

До того ж, свідок ОСОБА_28 у своїх показаннях не заперечувала, що магазин «Поляна» знаходиться метрів за 70 до її будинку. При цьому, те як ОСОБА_12 їздив на велосипеді з автоматом, вона бачила не з вікна будинку, а з території свого подвір`я. Крім візуального його споглядання, вона чула його гучну розмову, тобто впізнала також і за голосом. Свідок ОСОБА_27 також зазначав у показаннях, що рух ОСОБА_12 на велосипеді бачив правіше від магазину, де оглядовості не заважають дерева, кущі та чагарники, на наявність яких посилався захисник.

Крім того, всі свідки у цьому кримінальному провадженні, як на досудовому розслідуванні, так і під час судового розгляду, були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. Під час судового розгляду даного кримінального провадження як у місцевому, так і апеляційному суді, вони були приведені до присяги та допитані у відкритому судовому засіданні і сторона захисту мала можливість поставити їм свої запитання. А тому, неповноти або неправильності дослідження цих доказів судом допущено не було.

А, посилання на наявність суперечностей у показаннях свідків, на чому наполягали обвинувачений та його захисники, є лише бажанням переконати суд у цьому, з метою покращення становища ОСОБА_12 .

В цілому, такі аргументи сторони захисту не переконали колегію суддів у наявності таких суттєвих обставин, які б були підставою для скасування вироку.

Щодо доводів сторони захисту про недопустимість як доказу, показань свідка ОСОБА_25 , слід вказати, що місцевим судом залишено поза увагою протокол пред`явлення свідку ОСОБА_25 для впізнання ОСОБА_12 за фотознімками, у зв`язку з тим, що до впізнання їй показували фотозображення ОСОБА_12 дівчата на вулиці відразу після деокупації та згодом дільничний офіцер поліції.

У судовому засіданні місцевого суду свідок ОСОБА_25 зазначала, що при проведенні з нею впізнання слідчим за фотознімками вона не була упевнена на сто відсотків, що на фото саме ОСОБА_12 . Разом з тим, безпосередньо як у судовому засіданні місцевого суду, так і під час її допиту апеляційним судом, ОСОБА_25 категорично наполягала на тому, що саме обвинувачений приходив до неї і забирав консервацію. Вона його впізнала за родимкою в області шиї і нижньої щелепи справа, та по голосу. При цьому, аналізуючи фото ОСОБА_12 , що пред`являлося серед інших свідку ОСОБА_25 для впізнання під час досудового розслідування, слід вказати, що на ньому обвинувачений зображений у такому ракурсі, що родимки у вказаному місці не видно, що в свою чергу пояснює, чому при пред`явленні для впізнання за фотознімками ОСОБА_25 не зазначила, що впізнала ОСОБА_12 за родимкою. А, побачивши у судовому засіданні безпосередньо обвинуваченого та його родимку, свідок ОСОБА_25 ствердно вказала на обвинуваченого, що саме він приходив до неї з автоматом і забирав консервацію.

Доводи сторони захисту, що ОСОБА_12 при заволодінні майном у магазині, переміщенні на БМП, відібранні продуктів у ОСОБА_25 , маючи автомат, та при переміщенні на велосипеді з автоматом, діяв під примусом, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даного провадження.

Дійсно, факт побиття військовими рф ОСОБА_12 на початку окупації міг мати місце, оскільки це підтвердила свідок ОСОБА_16 , бачив тілесні ушкодження - садно на обличчі, вдавлення на нозі у нього ОСОБА_23 , синець бачив у нього ОСОБА_21 , та ще під час окупації ОСОБА_12 говорив ОСОБА_21 , ОСОБА_79 , що його побили.

Водночас з висновку судово-медичної експертизи, при проведенні якої ОСОБА_12 експертом 17.05.2022, тобто приблизно через два місці, виявлені у нього незначні тілесні ушкодження за давністю свого утворення відповідали терміну 3-4 місяця та 6 місяців до моменту судово-медичного обстеження. І свідки ОСОБА_58 , ОСОБА_85 , ОСОБА_20 , ОСОБА_83 , які бачили ОСОБА_12 упродовж березня 2022 року не зазначали, що бачили у нього тілесні ушкодження.

Тобто, один факт побиття ОСОБА_12 на початку окупації, і перебування його в окупації не може підтверджувати того, що обвинувачений діяв під примусом військових рф. Окрім ОСОБА_12 , значна кількість громадян України також перебували у тих же обставинах окупації, у тому ж селі, у сусідніх будинках. Зокрема, свідок ОСОБА_23 перебував з ОСОБА_12 в одних і тих же умовах.

Твердження апелянта, що судом першої інстанції безпідставно взято до уваги показання свідка ОСОБА_23 , зокрема, в частині відсутності загрози фізичного насилля для його дружини та дружини ОСОБА_12 з боку військових рф, оскільки суд міг об`єктивно оцінити можливість особистого сприйняття та побоювання як свідка, так і обвинуваченого щодо загрози застосування фізичного насильства з боку військових рф, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_23 , який повідомив, що від початку окупації він остерігався порушення статевої свободи цивільної дружини росіянами. Кілька разів військові рф пропонували вийти жінкам на вулицю до них, але ті відмовлялися. Але не було такого випадку, щоб він мав роботи щось проти своєї волі, щоб відвернути загрозу порушення зі сторони військових рф статевої недоторканності жінки. Він не чув і не бачив, щоб окупанти говорили його цивільній дружині, чи цивільній дружині ОСОБА_12 йти з ними у магазин. Вважає, що якби таке було, то вони б йому про це сказали.

Крім того, як слідує з відеозапису з камери спостереження в магазині «Поляна», в діях ОСОБА_12 не вбачалось пригніченості у компанії військових рф. Він хутко нишпорив по прилавкам, клав певні речі собі в кишеню.

Також є безпідставним посилання сторони захисту на те, що судом не було взято до уваги, що ОСОБА_12 був військовополоненим в розумінні Женевської конвенції, і в полоні перебували його співмешканка ОСОБА_26 та їх малолітній син.

Так, категорію осіб, які відносяться до військовополонених визначають Женевська конвенція про поводження з військовополоненими від 12.08.1949 та Інструкція про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у Збройних Силах України, затверджена Наказом Міністерства оборони України від 23.03.2017 №164.

Незважаючи на те, що ОСОБА_12 був працівником Управління державної охорони України і був військовослужбовцем, однак він не належав до особового складу Збройних Сил України, не входив до числа членів організованого руху опору, не приймав участь у військових операціях і не виконував відповідних бойових завдань. Тому ні він, ні тим більше члени його сім`ї не можуть належати до категорії осіб, котрі являються військовополоненими і на яких поширюється дія Женевської конвенції 1949 року.

За доводами сторони захисту, ОСОБА_12 і члени його сім`ї були заручниками військових рф, використовувалися в якості «живого щита», а сам ОСОБА_12 росіянами був підданий тортурам, після того як вони дізналися, що він військовослужбовець. Тому обвинувачений діяв під примусом, вимушено був у магазині «Поляна», щоб відвернути можливе вчинення неправомірних дій військовими рф щодо рідних.

Проте, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, що виконання завдань військових армії ворога при перебуванні на тимчасово окупованій території саме зі зброєю, що мало місце при виконанні обвинуваченим доручення окупантів по відібранню продуктів у ОСОБА_25 та переміщенні на велосипеді по вулиці у сторону блокпосту, свідчить про перехід ОСОБА_12 на бік ворога. При цьому він діяв для надання допомоги ворогу, адже забирав продукти для військових рф, а відтак діяв умисно і розумів, що будучи громадянином України, військовослужбовцем УДО України, та маючи звання «майстер-сержант», порушує присягу, дану Українському народові, та усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав, що таке безпосереднє надання допомоги іноземній державі, як його перехід на бік ворога, завдасть шкоди державній безпеці України у вигляді заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та обороноздатності.

А та обставина, що ОСОБА_12 не повідомив окупантів про ветеранів АТО, військових, колишніх правоохоронців, які залишились в с. Нова Басань, не спростовує того, що він виконував доручення військових рф, маючи зброю.

На переконання колегії суддів, наведеного вище об`єму доказів достатньо для визнання останнього винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні та ці докази у своїй сукупності беззаперечно доводять його винуватість.

До того ж, місцевий суд, відповідно до ст.22 КПК України, протягом тривалого часу створював необхідні умови для реалізації обвинуваченим своїх процесуальних прав.

Проявів упередженості щодо ОСОБА_12 з боку органів досудового розслідування і місцевого суду вивченням матеріалів кримінального провадження не виявлено.

А та обставина, що суд по-іншому оцінює наведені у вироку докази порівняно з оцінкою їх обвинуваченим та його захисником, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість органу досудового розслідування чи суду.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, які, на думку захисника обвинуваченого є підставами для скасування вироку, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в справах «Салов проти України» від 06 вересня 2005 року, «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року та «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, відповідно до якої: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, перш ніж ухвалювати обвинувальний вирок суд першої інстанції, з дотриманням норм ст.ст.17,22,23 КПК України, повинен дослідити всі докази сторони обвинувачення та версію сторони захисту, надати їм належну, логічну оцінку щодо об`єктивного спростування таких відомостей, виходячи з вимог ст.ст.91, 94 КПК України, та за наявністю підстав - визнати такі докази неналежними, недопустимими чи недостовірними, що в свою чергу унеможливить вибірковість їх оцінки.

Колегія суддів дійшла висновку, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону суд першої інстанції виконав в повному обсязі, проаналізував та дослідив весь необхідний об`єм доказів, та слушно дійшов висновку про те, що ОСОБА_12 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.111, ч.5 ст.407 КК України.

Відтак, позицію сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_12 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.407 КК України, колегія суддів вважає як захисну, з метою уникнення останнім відповідальності за скоєне, так як вона повністю спростовується вищенаведеними доказами, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінального правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_12 міру покарання, місцевий суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до скоєного, зокрема вчинення ним, в умовах воєнного стану, тяжкого військового кримінального правопорушення та особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до 27.03.2022 проходив військову службу на посаді співробітника охорони 2 відділення 1 відділу 9 Служби Департаменту охорони об`єктів Управління державної охорони України у військовому званні «майстер-сержант», позитивно характеризується за місцем попередньої служби та за місцем проживання, має на утриманні малолітнього сина, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання; та прийшов до правильного висновку про необхідність призначення покарання саме у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих йому частин статей КК України, з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України при призначенні остаточного покарання, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_12 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, оскільки його перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Крім того, місцевим судом обґрунтовано призначено ОСОБА_12 додаткове покарання, передбачене ст.54 КК України, у виді позбавлення військового звання «майстер-сержант».

Порушень місцевим судом під час розгляду кримінального провадження вимог кримінального та кримінального процесуального закону, які б були підставою для зміни або скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 - залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 грудня 2023 року щодо ОСОБА_12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4