Справа № 539/5949/24
Провадження № 1-кп/539/114/2025
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2025 року місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця села Духове Лубенського району Полтавської області, українця, громадянина України, працює на посаді водія у Виконавчому комітеті Новооржицької ОТГ Лубенського району, освіта середня, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 або обвинувачений) у 2019 році у невстановлений час, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на присадибній ділянці, копаючи землю лопатою, знайшов дві ручні наступально-оборонні гранати РГД-33, які вирішив привласнити та перенести до гаражного приміщення, що розташоване на території господарська за адресою: АДРЕСА_2 .
Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, яке полягало у порушенні додатку №1, пункту 1 постанови Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-122 «Про право власності на окремі види майна», Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами нематеріальної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, згідно з якими зброя військового призначення, вибухові речовини та вибухові пристрої належать до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, не маючи передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 знайдені бойові припаси переніс із присадибної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , до гаражного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де їх зберігав до 27 червня 2024 року.
Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав, носив та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України (далі - КК України).
24 грудня 2024 року між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, з якої вбачається, що обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиросердечно розкаявся, зобов`язується у судовому провадженні беззастережно визнати свою вину щодо вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України в обсязі пред`явленої підозри.
Враховуючи, що укладення угоди є добровільним волевиявленням сторін, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, при вирішенні питання укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_4 прокурором враховано обставини:
- можливість зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні;
- процесуальне спрощення розгляду справи, можливість прискорення судового розгляду, економія часу та затрат на прибуття учасників до суду;
- соціальні зв`язки підозрюваного, наявність постійного місця проживання, відсутність судимостей;
- відсутність у провадженні потерпілих осіб, яким завдано шкоду;
- умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб;
- тяжких наслідків від злочину не настало;
- наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, підтвердженням чого є повне визнання своєї вини у інкримінованому кримінальному правопорушенні та звернення до прокурора із проханням укласти угоду про визнання винуватості, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення;
- відсутність обставин, які обтяжують покарання.
При визначенні покарання сторони враховують: особу ОСОБА_4 , котрий раніше не судимий, наявність обставин, які пом`якшують покарання.
Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання за вчинення кримінального правопорушення, є щире каяття підозрюваного у вчиненому кримінальному правопорушенні, підтвердженням чого є подальша поведінка ОСОБА_4 під час досудового розслідування, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, підтвердженням якого є послідовні показання, які узгоджуються із матеріалами кримінального провадження.
Зважаючи на вищевикладене, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за частиною першою статті 263 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі зі звільненням від призначеного покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України та покладенням на нього виконання обов`язків, передбачених статею 76 КК України.
ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до статті 473 КПК України наслідком укладення та затвердження цієї угоди є: 1) для прокурора і підозрюваного обмеження права на оскарження вироку; 2) для підозрюваного відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 статті 394 КПК України.
Передбачені у цій нормі право на судовий захист, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду доказів ОСОБА_4 роз`яснено і є зрозумілими.
ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до частини першої статті 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження у загальному порядку.
ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за статею 389-1 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав укладену з обвинуваченим угоду щодо визнання винуватості у скоєнні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі зі звільненням від призначеного покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України та покладенням на нього виконання обов`язків, передбачених статею 76 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості. Наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені статею 473 КПК України, йому роз`яснені та зрозумілі, вину у вчинені злочину при вищевикладених обставинах беззаперечно визнає.
Захисник також просить затвердити укладену угоду. Щодо строку випробовування відповідно до статті 75 КПК України просить встановити 1 (один) рік.
Вислухавши думку учасників процесу, вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, яка згідно зі статею 12 КК України є тяжким злочином.
Прокурор при укладенні угоди та при узгодженні покарання врахував характер і тяжкість обвинувачення та інші обставини на загальних засадах призначення покарання як того вимагає стаття 470 КПК України, чим визначається відповідність умов угоди інтересам суспільства, в тому числі, у невідворотності справедливого покарання та забезпечення швидкого судового провадження.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені пунктом 1 частини першої статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені статею 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідок обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому - відсутні.
Із наданих суду матеріалів, що характеризують обвинуваченого, вбачається, що ОСОБА_4 у роботі відповідальний, ввічливий, тактовний, користується повагою в старостинському окрузі; в колі сім`ї працьовитий, добрий, чуйний, добрий сім`янин. ОСОБА_4 на обліку у психіатра, невролога, нарколога не перебуває. Згідно з відповідним листом ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачений з 10 січня 2023 року перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних запасу.
Згідно з частиною п`ятою статті 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , а тому угоду слід затвердити та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до частини першої статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з пунктами 1, 2 частини першої, пунктом 2 частини третьої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов заявлено не було.
Процесуальні витрати, підтверджені відповідними довідками про витрати на проведення експертизи, згідно з частиною другою статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого, а саме:
Загальна сума витрат на проведення експертиз становить 17 038 (сімнадцять тисяч тридцять вісім) гривень 80 копійок.
Долю речових доказів вирішити на підставі статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 314, 368, 369-371, 373, 374, 376, 472, 473, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 грудня 2024 року, укладену між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до частини першої статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з пунктами 1, 2 частини першої, пунктом 2 частини третьої статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази у кримінальному провадженні:
1. Банківські картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 та АТ «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_2 , емітовані на ім`я ОСОБА_6 ;
- мобільний телефон марки «Redmy» сірого кольору;
- мобільний телефон марки «Xiaomy» золотистого кольору;
- ноутбук марки «Asus» моделі Х551М чорного кольору із зарядним пристроєм, - повернути власнику - ОСОБА_4 .
2. Банківський фіскальний чек АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 15 травня 2024 року № TS204711 з часом виконання операції 16:00:52 на суму 3 500,00 грн на ім`я ОСОБА_6 залишити у матеріалах кримінального провадження.
3. Дві ручні наступально-оборонні гранати РГД-33;
- два проміжних корпуса ручних осколкових гранат Ф-1;
- 10 (десять) патронів калібру 7,62х54R, які є бойовими гвинтівковими патронами, виготовленими промисловим способом (виробництво СРСР), призначеними для стрільби з нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (гвинтівки, карабіни, кулемети), які не придатні для здійснення пострілів;
- 5 (п`ять) патронів, які є холостими гвинтівковими патронами калібру 7,62х54R, призначеними імітації звуку пострілу з гвинтівок системи «Мосіна» та іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (гвинтівки, карабіна, кулемета), виготовлені промисловим способом (виробництво СРСР), які не придатні для здійснення пострілів;
- 53 (п`ятдесят три) патрони, які є бойовими гвинтівковими патронами калібру 7,62х54R, що призначені для стрільби з гвинтівок системи Мосіна та іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (гвинтівки, карабіна, кулемета) виготовлені промисловим способом (виробництво СРСР), які не придатні для здійснення пострілів;
- 43 (сорок три) патрони, які є гвинтівковими патронами калібру 7,92х57 Mauser, які призначені для стрільби з гвинтівок системи Маузера та іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (гвинтівки, карабіна, кулемета) виготовлені промисловим способом (Німеччина), які не придатні для здійснення пострілів;
- 67 (шістдесят сім) патронів, які є пістолетними патронами калібру 7,62х25ТТ, що можуть бути використані для стрільби з нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (пістолети, пістолети-кулемети), виготовлені промисловим способом (СРСР), які не придатні для здійснення пострілів;
- 23 (двадцять три) патрони, які є пістолетними патронами калібру 9х19 Luger, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та виготовлені промисловим способом (Німеччина), які не придатні для здійснення пострілів;
- 7 (сім) патронів, які є крупнокаліберними патронами калібру 15,5х144, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (протитанкові рушниці, кулемети, тощо), виготовлені промисловим способом (Німеччина), які не придатні для здійснення пострілів;
- вибухові речовини метальної дії нітроцелюлозні (бездимні) одноосновні порохи, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 17 038 (сімнадцять тисяч тридцять вісім) гривень 80 копійок процесуальних витрат за проведення експертиз.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених статею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області ОСОБА_1