ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/626/25
Провадження № 1-в/210/166/25
У Х В А Л А

іменем України

06 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривий Ріг заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироків у відповідність до чинного законодавства,

ВСТАНОВИВ :

05 лютого 2025 року засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в порядку п.13 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, в якому просить привести покарання у відповідність до чинного законодавства.

Представник Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви. Поза межами судового засідання від представника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» ОСОБА_4 надійшла заява, в якій останній просив суд проводити розгляд справи без його участі.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до такого висновку.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів особової справи та встановлено під час судового розгляду, вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10.02.2022 року справа № 199/521/22 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, терміном на 2 роки. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно зазначеного вироку встановлено, що 07.12.2021 року ОСОБА_3 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1812 грн., його дії кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаної з проникненням у інше сховище.

Вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 26 квітня 2022 року справа №201/1985/22, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, призначено ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2022 року у виді трьох років позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним даним вироком суду, остаточно визначивши ОСОБА_3 покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи і навчання.

Згідно зазначеного вироку встановлено, що 27.01.2022 року ОСОБА_3 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 730,00 грн., його дії кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення.

Вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 20.02.2023 року справа № 203/4073/17 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворо покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком 26.04.2022 року, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, терміном на 2 роки. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно зазначеного вироку встановлено, що 23.06.2017 року ОСОБА_3 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 8937,25 грн., його дії кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого сховища, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 27.03.2023 року справа № 203/5000/22 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 квітня 2022 року, остаточно призначено покарання у вигляді п`яти років та одного місяця позбавлення волі. Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2023 року підлягає самостійному виконанню.

Згідно зазначеного вироку встановлено, що 01.09.2022 року ОСОБА_3 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2253,00 грн., 14.09.2022 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2253,00 грн., 15.09.2022 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2000,00 грн., 16.09.2022 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2000,00 грн., 14.10.2022 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 5849,00 грн., 03.11.2022 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1083,15 грн., його дії кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого сховища, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 03.05.2023 року справа № 203/2025/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.03.2023 року у виді 5 років 1 місяці позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Згідно зазначеного вироку встановлено, що 06.01.2023 року ОСОБА_3 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 5600,00 грн., 19.01.2023 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 520,00 грн., його дії кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого сховища, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18.05.2023 року справа № 201/2131/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.03.2023 року у виді 5 років 1 місяці позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяць.

Згідно зазначеного вироку встановлено, що 18.01.2023 року ОСОБА_3 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 14811,51 грн., 19.01.2023 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 11450,00 грн., 02.02.2023 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 9433,00 грн., його дії кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого сховища, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 19.05.2023 року справа № 932/10912/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.05.2023 року у виді 5 років 1 місяці позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Згідно зазначеного вироку встановлено, що 26.10.2021 року ОСОБА_3 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 28724,74 грн., його дії кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого сховища, вчинена повторно.

Таким чином, встановлено, що засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)» за вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 19.05.2023 року справа № 932/10912/21.

На час, до якого відносяться інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_3 діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» №1449-VI від 04.06.2009 (далі - Закон України №1449-VI від 04.06.2009), згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та ст. 190 КК України встановлено кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009 у 2021, 2022 та 2023 роках на час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_3 діяння крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 227 грн. 00 коп. у 2021 році, 248 грн. 10 коп. у 2022 року та 268 грн. 40 коп. у 2023 році Якщо вартість викраденого майна перевищувала 227 грн. 00 коп. у 2021 році, 248 грн. 10 коп. у 2022 року та 268 грн. 40 коп. у 2023 році, то наставала кримінальна відповідальність.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції. Зокрема, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст. 4 КК України).

Згідно із ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення наведеної вище ч.2 ст. 4 КК України та ч.1 ст.5 КК України, викрадення чужого майна вартістю до 2270 грн. у 2021 році, 2481 грн. у 2022 році та 2684 грн. у 2023 році на час, до якого відносять інкриміновані ОСОБА_3 діяння, кваліфікувалися б за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а таємне заволодіння чужим майном шляхом обману чи викрадення майна шляхом крадіжки, вартістю понад 2270 грн. у 2021 році, 2481 грн. у 2022 році та 2684 грн. у 2023 році - за ч.1 ст. 185 КК України (крадіжка), а за наявністю кваліфікуючих ознак - за відповідною частиною статті 185 КК України.

Відповідно до вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10.02.2022 року, 07.12.2021 року ОСОБА_3 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1812 грн., що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, тому наявні підстави для звільнення від відбування покарання за вказаним вироком відповідно до вимог ч.2 ст. 74 КК України.

Відповідно до вироку Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 26 квітня 2022 року справа №201/1985/22, 27.01.2022 року ОСОБА_3 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 730,00 грн., що також не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, тому наявні підстави для звільнення від відбування покарання за вказаним вироком відповідно до вимог ч.2 ст. 74 КК України.

Відповідно до вироку Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 20.02.2023 року справа № 203/4073/17, 23.06.2017 року ОСОБА_3 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 8937,25 грн., що перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, тому відсутні підстави для звільнення від відбування покарання за вказаним вироком відповідно до вимог ч.2 ст. 74 КК України.

Відповідно до вироку Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 27.03.2023 року справа № 203/5000/22, 01.09.2022 року ОСОБА_3 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2253,00 грн., 14.09.2022 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2253,00 грн., 15.09.2022 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2000,00 грн., 16.09.2022 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2000,00 грн., 03.11.2022 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1083,15 грн., що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, тому наявні підстави для звільнення від відбування покарання за вказаним вироком відповідно до вимог ч.2 ст. 74 КК України, натомість за епізодом від 14.10.2022 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 5849,00 грн., що перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину.

Відповідно до вироку Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 03.05.2023 року справа № 203/2025/23, 19.01.2023 року ОСОБА_3 спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 520,00 грн., що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, тому наявні підстави для звільнення від відбування покарання за вказаним вироком відповідно до вимог ч.2 ст. 74 КК України, натомість за епізодом від 06.01.2023 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 5600,00 грн., що перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину.

Відповідно до вироку Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18.05.2023 року справа № 201/2131/23, 18.01.2023 року ОСОБА_3 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 14811,51 грн., 19.01.2023 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 11450,00 грн., 02.02.2023 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 9433,00 грн., що перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, тому відсутні підстави для звільнення від відбування покарання за вказаним вироком відповідно до вимог ч.2 ст. 74 КК України.

Відповідно до вироку Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 19.05.2023 року справа № 932/10912/21, 26.10.2021 року ОСОБА_3 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 28724,74 грн., що перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, тому відсутні підстави для звільнення від відбування покарання за вказаним вироком відповідно до вимог ч.2 ст. 74 КК України.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироків у відповідність до чинного законодавства задовольнити частково.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного йому вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10.02.2022 року справа № 199/521/22 та вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 26 квітня 2022 року справа №201/1985/22 , у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вирок Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 27.03.2023 року справа № 203/5000/22 привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року.

Вважати засудженим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до покарання призначеного йому за вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 27.03.2023 року справа № 203/5000/22, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України за епізодом від 14.10.2022 року, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Вирок Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 03.05.2023 року справа № 203/2025/23привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року.

Вважати засудженим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до покарання призначеного йому за вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 03.05.2023 року справа № 203/2025/23, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України за епізодом від 06.01.2023 року, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.03.2023 року у виді 5 років позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1