Справа № 242/12/22
Провадження № 1-кп/932/559/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора відділу нагляду за додержання законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за № 0000724 від 19.11.2020 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , підтримавши обґрунтування, правові підстави та ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що зазначені у раніше поданому клопотанні про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 .

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурор зазначив, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, доведеними, такими, що продовжують існувати та не зменшилися, а також необхідними для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у зв`язку із тим, що обвинувачений спроможний:

1) може переховуватись від суду, беручи до уваги, що ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке згідно з чинного законодавства передбачає лише позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна (згідно ч. 3 ст. 307 КК України), може переховуватись від органів (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

2) незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи, що ОСОБА_6 при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження отримав відомості про повний перелік та повні анкетні дані допитаних свідків, у зв`язку з чим з метою уникнути покарання за скоєний злочин обвинувачений може шляхом вмовлянь, стороннього впливу, погроз або надання наркотичних засобів свідками з числа наркозалежних осіб, впливати на них (п. 3 ч. 1. ст. 177 КПК України).

3) продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачується або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_6 протягом тривалого часу вживає наркотичні засоби та займається незаконним збутом наркотичних засобів, ніде офіційно не працевлаштований. Як стверджує сторона обвинувачення, така протиправна діяльність була фактично основним джерелом прибутку обвинуваченого і була припинена лише після втручання правоохоронних органів. У зв`язку із викладеним, ОСОБА_6 за відсутності запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може вчинити інші злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів чи психотропних речовин, як з метою незаконного збагачення шляхом їх збуту, так і з метою особистого вживання (п. 5 ч.1 ст.177 КПК України).

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання із зазначених вище підстав та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, оскільки останній знаходиться під вартою майже чотири роки. Просила суд змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , підтримав позицію захисника ОСОБА_4 .

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 23 січня 2025 року включно.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 176 КПК України до запобіжних заходів відноситься тримання під вартою.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України однією з підстав для продовження строку тримання під вартою особи є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинною у вчиненні злочину.

Вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Під час розгляду даного клопотання суд дійшов висновку, що ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_6 , зокрема, згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що загрожує обвинуваченому, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі, без обрання іншої, альтернативної міри покарання.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений з метою уникнення покарання, враховуючи його тяжкість, спроможний переховуватись від суду. Окрім того, існує ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки виникла необхідність повторного допиту їх у судовому засіданні.

Окрім того, обвинувачений спроможний продовжити вчиняти інкриміноване йому кримінальне правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий.

Отже, на сьогоднішній день ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені судом раніше не зменшилися, продовжують існувати та необхідні для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Доводи обвинуваченого та захисника щодо зміни запобіжного заходу суд вважає непереконливими і необґрунтованими, оскільки стороною захисту не доведено належними та допустимими доказами зміни всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, зменшення або зникнення всих ризиків, які обумовлювали обрання запобіжного заходу.

Разом з цим, суд звертає увагу сторони захисту, що вищезазначене кримінальне провадження надійшло у провадження Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 19 вересня 2024 року у зв`язку зі зміною підсудності Димитровського міського суду Донецької області і на даний час перебуває на стадії підготовчого судового провадження. З урахуванням викладеного, загальний строк перебування обвинуваченого під вартою не може бути безумовною підставою для скасування чи зміни такого заходу забезпечення кримінального провадження, через перебування кримінального провадження на початковій стадії судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, суд дійшов висновку про можливість визначення обвинуваченому ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу виді застави у розмірі 240 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який за переконанням суду спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченим.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч. 3, 4 ст. 183 цього Кодексу, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на обвинувачених такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду у провадженні якого перебуває кримінальне провадження; утримуватись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; повідомляти суд про зміну місця проживання/перебування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержання законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням його у Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)» на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 березня 2025 року включно.

Установити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_6 під вартою є 16 березня 2025 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі двохсот сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 726 700 грн (сімсот двадцять шість тисяч сімсот гривень) 00 коп.

Установити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_6 , або іншою фізичною чи юридичною особою, застави у розмірі 726 700 грн (сімсот двадцять шість тисяч сімсот гривень) 00 коп. ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_6 будуть покладені такі обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до суду у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

-утримуватись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-повідомляти суд про зміну місця проживання/перебування.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що у разі нез`явлення його за викликом до суду без поважних причин чи неповідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього, застава звертається у дохід держави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання копії.

Повний текст ухвали буде складений та проголошений 17 січня 2025 року о 14 год. 40 хв.

Суддя ОСОБА_1