Провадження № 1-кс/638/4033/24
УХВАЛА

Іменем України

27 грудня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002551 від 11.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням, в якому просила накласти арешт на вилучене в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Пискунівська, 11, майно, а саме: перфоратор Dnipro-M RH100Q ZHP6, який було вилучено та поміщено до полімерного сейф-пакету № WAE1650211.

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002551 від 11.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за фактом того, що 29.11.2024 року, за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, буд. 61-А, невстановлена особа в період дії воєнного стану, таємно викрала: Перфоратор, бормашину, шуруповерт, набір ключів та 3 подовжувачі.

21.12.2024 у період часу з 13 год 50 хв до 14 год 05 хвилин було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно видав співробітникам поліції перфоратор Dnipro-M RH100Q ZHP6, який було вилучено та поміщено до полімерного сейф-пакету №WAR1650211.

В подальшому вилучене під час огляду місця події майно визнано речовим доказом постановою слідчого від 21.12.2024

Допитаний як свідок ОСОБА_4 повідомив, що займається продажом різних товарів на «Ринку старих речей». Приблизно на початку грудня місяця 2024 року до нього прийшов малознайомий чоловік на ім`я ОСОБА_5 , який запропонував ОСОБА_4 викупити у нього різні речі, такі як: ноутбук, шліфмашину кутову, шуруповерт, перфоратор Dnipro-M RH100Q ZHP6. Громадянин на ім`я ОСОБА_5 повідомив, що всі ці речі належать йому. На пропозицію свідок погодився. Про те що речі викрадені свідок не знав.

З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також подальшого проведення необхідних слідчих дій під час досудового розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду місця події майно, а саме: перфоратор Dnipro-M RH100Q ZHP6. Прокурор зазначає, що повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначеного майна, можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направленні на його знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також проведення необхідних слідчих дій.

В судове засідання прокурор не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутністю. Неявка власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Судом встановлено, що слідчим відділом ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0002551 від 11.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002551 від 11.12.2024 вбачається, що досудове розслідування розпочато за фактом того, що 11.12.2024 до чергової частини ХРУП №3 ГУНП в Харківській області надійшов рапорт від оперуповноважених працівників ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, щодо заяви ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 29.11.2024 року, за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, буд. 61-А, невстановлена особа в період дії воєнного стану таємно викрала: Перфоратор, бормашину, шуруповерт, набір ключів та 3 подовжувачі.

21.12.2024 у період часу з 13 год 50 хв до 14 год 05 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Пискунівська, 11, слідчим СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 проведено огляд місця події, під час якого виявлено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно видав співробітникам поліції перфоратор Dnipro-M RH100Q ZHP6, який було вилучено та поміщено до полімерного сейф-пакету №WAR1650211.

Постановою слідчого СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 21.12.2024 року перфоратор Dnipro-M RH100Q ZHP6, який було вилучено та поміщено до полімерного сейф-пакету №WAR1650211, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002551.

Згідно з ч. 1 ст. 133, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч. 5 ст. 132 КПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

На підставі викладеного, з урахуванням положень ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор довів, що вилучене під час огляду місця події майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, при цьому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи як арешт майна, оскільки без застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження неможливе збереження зазначеного майна.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя дійшов висновку, що повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), оскільки ненакладення арешту на тимчасово вилучене майно та повернення особі, у якої воно було вилучене, може призвести до його втрати, пошкодження.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед іншого зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно (п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України).

Керуючись ст. 131-132, 170-173, 309,372 КПК України,-

постановив:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002551 від 11.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони володіння, користування та розпорядження, на тимчасово вилучене під час огляду місця події 21.12.2024 у період часу з 13 год 50 хв до 14 год 05 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Пискунівська, 11, майно, а саме:

- перфоратор Dnipro-M RH100Q ZHP6, який було вилучено та поміщено до полімерного сейф-пакету №WAR1650211.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1