Провадження № 1-кп/369/698/25
В И Р О К

іменем України

20.03.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

цивільного позивача ОСОБА_10

представника цивільного позивача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

установив:

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом не доведеним:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 27.12.2020 близько 01 години 30 хвилин, він, керуючи технічно справним автомобілем марки «Honda Pilot», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 23 км + 900 м автодороги сполученням «Київ-Чоп» в межах Бучанського району Київської області, в бік міста Чоп, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), згідно з яким «водію забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», та в порушення пункту 2.3 б), д) Правил дорожнього руху, згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», проявив злочинну самовпевненість, не був уважний під час керування транспортним засобом, не слідкував за дорожньою обстановкою та її змінами, перед початком виконання маневру розвороту на смугу руху в бік міста Київ не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», та не надав переваги в русі зустрічному транспортному засобу, чим порушив вимоги абзацу 2 пункту 10.4 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот», та в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volvo ХС90», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , який рухався в лівій крайній смузі вказаної автодороги зі сторони міста Чоп в бік міста Київ.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки «Honda Pilot», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці ДТП, пасажир автомобіля марки «Volvo ХС90», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів.

Смерть ОСОБА_13 настала внаслідок закритої травми грудини та живота, яка супроводжувалась переломами ребер, грудини, розривами внутрішніх органів з розвитком травматичного шоку.

ОСОБА_15 отримав тілесні ушкодження у вигляді фрагментарного уламкового перелому лівої променевої кістки, перелому лівої ліктьової кістки, забійної рани чола та забою органів грудної клітки, що за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.9 а), 2.3 б),д), 10.1, 10.4, Правил дорожнього руху, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді загибелі кількох осіб, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та заподіяння середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Позиція обвинуваченого:

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що 26.12.2020 він разом з колегами святкували Новий Рік у ресторані. Там він вживав алкоголь та попросив свого брата ОСОБА_13 заїхати забрати його, оскільки вживав алкоголь. Подальших подій того вечора не пам`ятає. Після ДТП потрапив до лікарні. Під час ДТП він отримав тілесні ушкодження, а саме вся права сторона була у забоях, зломані ребра, ушкодження голови. Про обставини ДТП дізнався від дружини приблизно через два дні. Коли і як з`явився його брат не пам`ятає. Автомобіль «Хонда Пілот» належить йому. Як в автомобілі опинилась жінка не пам`ятає, знав про неї лише те, що остання працювала на тому ж підприємстві що і він.

Позиція потерпілих:

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що з 25 на 26 грудня 2020 року він разом із знайомими повертався з полювання з м. Коростеня в м. Вишневе на автомобілі «Вольво» НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_10 . За кермом був ОСОБА_16 , на пасажирському сидінні спереду сидів ОСОБА_10 , на задньому сидінні праворуч сидів ОСОБА_17 , а він сидів на задньому сидінні ліворуч. Під час руху він спав та прокинувся від удару внаслідок ДТП та був зажатий ОСОБА_18 , який лежав між його ногами і сидінням водія. Через деякий час приїхали знайомі, які допомогли йому вибратись з автомобіля та він почав втрачати свідомість, після чого приїхала швидка допомога та його забрали в лікарню. В нього був перелом лівої кінцівки та зашили чоло, через декілька днів йому зробили операцію, де поставили пластини, два місяці тривала реабілітація. Обвинувачений жодної допомоги йому не надавав. З моменту ДТП до цього часу не повністю одужав.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що загиблий ОСОБА_13 є її чоловіком. Їй подзвонила дружина брата її чоловіка та повідомила, що хлопці потрапили в аварію, хто був за кермом безпосередньо під час аварії їй невідомо. В день аварії вона відвезла чоловіка на роботу та повернулась додому. Протягом дня вони спілкувались по телефону та домовились, що вона його забере з роботи. Потім її чоловік їй подзвонив та сказав, що вже випив та вони з ОСОБА_19 будуть разом відпочивати та аби вона забрала їх пізніше. Пізніше, близько 12-ї години ночі, по телефону повідомив щоб вона за ними не їхала, бо вони знайдуть водія. Це була її остання розмова з чоловіком, потім у нього вимкнувся телефон.

Позиція щодо цивільного позову:

Цивільний позивач ОСОБА_10 просив стягнути з ПАТ СК «Інтер-Поліс» 100 000 грн, в якості відшкодування матеріальної шкоди, з ОСОБА_4 525 700 грн, в якості відшкодування матеріальної шкоди та 200 000 грн, в якості відшкодування моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_7 просив стягнути з ОСОБА_4 200 000 грн, в якості відшкодування моральної шкоди.

Свідки допитані в судовому засіданні за клопотанням сторони обвинувачення:

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомив, що ввечері він з друзями повертався в м. Київ. Він їхав за кермом автомобіля «Вольво», на пасажирському сидінні спереду сидів ОСОБА_10 , на задньому сидінні праворуч сидів ОСОБА_17 , а на задньому сидінні ліворуч ОСОБА_20 . Він рухався в лівій смузі руху зі швидкістю 110-120 км/год. Раптом перед ним без показчиків повороту почав розвертатись інший автомобіль, який їхав по зустрічні смузі руху. Він не встиг загальмувати і відбулось ДТП. Після зіткнення він перший виліз з автомобіля, відкрив пасажирські двері та допоміг вилізти друзям. Потім побачив чоловіка та жінку, які лежали на дорозі, побіг до їх машини, заглянув всередину, там нікого не було. Далі викликали поліцію та швидку, під`їхали друзі. Коли приїхала поліція, він побачив ще одного чоловіка, якого до того він не бачив, зрозумів, що той чоловік з машини, з якою відбулось зіткнення, а саме автомобіля «Хонда» сірого кольору, як в подальшому з`ясувалось власник вказаного автомобіля. Він не бачив щоб хтось виходив з автомобіля «Хонда». Коли він підійшов до того автомобіля, то в ньому нікого не було, двері були зачинені.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомив, що вночі 26.12.2020 він з друзями їхали на його автомобілі «Вольво» СХ-90 в бік м. Києва. За кермом автомобіля був ОСОБА_21 , він сидів на передньому пасажирському сидінні, пристебнутий паском безпеки, ззаду ліворуч сидів ОСОБА_22 , а ззаду праворуч ОСОБА_17 . Він спав та прокинувся від сильного удару, спрацювали подушки безпеки. Як потім стало відомо відбулось зіткнення автомобіля, на якому вони їхали з автомобілем «Хонда Пілот». Чи виходив хтось з автомобіля «Хонда» не знає. Обвинуваченого на місці ДТП не бачив.

Письмові докази, що на думку сторони обвинувачення підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і які безпосередньо були досліджені в судовому засіданні :

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.12.2020, відповідно до якого було оглянуто місце ДТП, зафіксовано положення автомобілів, їх пошкодження та розташування трупів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 (а.с. 214-237 т.1);

- протокол огляду транспортного засобу від 27.12.2020, відповідно до якого було оглянуто автомобіль марки «Honda Pilot», р.н. НОМЕР_1 (а.с. 238-240 т.1);

- висновок експерта №1235, відповідно до якого встановлені тілесні ушкодження та причини смерті ОСОБА_12 (а.с. 15-17 т.2);

- висновок експерта №1242, відповідно до якого встановлені тілесні ушкодження та причини смерті ОСОБА_13 (а.с. 31-33 т.2);

- протокол доступу до речей і документів від 11.06.2021, відповідно до якого було отримано медичну документацію ОСОБА_23 (а.с. 46-47 т.2);

- висновок експерта №13/Е, відповідно до якого встановлені тілесні ушкодження ОСОБА_11 (а.с. 50-52 т.2);

- висновок експерта №143/Е, відповідно до якого встановлені тілесні ушкодження ОСОБА_7 (а.с. 69-71 т.2);

- висновок експерта №12/Е, відповідно до якого встановлені тілесні ушкодження ОСОБА_10 (а.с. 77-79 т.2);

- висновок експерта №782, відповідно до якого при судово-токсокологічному дослідженні крові ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт 1,89%% (а.с. 80 т.2);

- висновок експерта №СЕ-19/111-21/599-ІТ, відповідно до якого встановлено взаємне розташування автомобілів «Honda Pilot», р.н. НОМЕР_1 та «Volvo ХС90», р.н. НОМЕР_2 в момент первинного контакту (а.с. 85-91 т.2);

- висновок експерта №СЕ-19/111-21/617-ІТ, відповідно до якого було встановлено технічний стан автомобіля «Volvo ХС90», р.н. НОМЕР_2 (а.с. 96-99 т.2);

- висновок експерта №СЕ-19/111-21/591-ІТ, відповідно до якого було встановлено технічний стан автомобіля «Honda Pilot», р.н. НОМЕР_1 (а.с. 105-108 т.2);

- висновок експерта №СЕ-19/111-21/601-ІТ, відповідно до якого було встановлено пошкодження колісного диску та шини переднього правого колеса автомобіля «Honda Pilot», р.н. НОМЕР_1 (а.с. 113-117 т.2);

- висновок експерта №42-мк, відповідно до якого було досліджено одяг і взуття ОСОБА_13 (а.с. 121-125);

- висновок експерта №41-мк, відповідно до якого було досліджено одяг і взуття ОСОБА_12 (а.с. 129-133);

- висновок експерта №СЕ-19/111-21/5339-ФТ, відповідно до якого було встановлено швидкість руху автомобіля «Volvo ХС90» перед ДТП (а.с. 148-157 т.2);

- висновок експерта №СЕ-19/111-21/15301-ІТ, відповідно до якого невідповідності у виконанні водієм автомобіля «Honda Pilot», р.н. НОМЕР_1 вимог п. 10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху, перебувають у причинному зв`язку з виникненням ДТП (а.с. 164-168 т.2);

- висновок експерта №11/К/КСЕ-19/111-22/4534, відповідно до якого судово медико-автотехнічна експертна комісія прийшла до висновків, що характер та локалізація ушкоджень (не значні за обсягом, переважно поверхневі), які виявлені у гр. ОСОБА_4 , процес розвитку дорожньо-транспортної пригоди (місце первинного контакту автомобілів при зіткненні (ділянки пошкоджень транспортних засобів (автомобіль марки «Honda Pilot», р.н. НОМЕР_1 контактував правою боковою частиною з передньою частиною автомобіля марки «Volvo ХС90», р.н. НОМЕР_2 , характер деформації кузова автомобіля марки «Honda Pilot», р.н. НОМЕР_1 (права бічна поверхня)) вказують на те, що ймовірніше за все він перебував на місці водія, тобто на місці протилежному від первинного контакту транспортних засобів, де були виявлені його пошкодження та

деформації кузова, які призвели до виникнення значних за обсягом тілесних ушкоджень у

інших пасажирів салону. Тобто, за умови перебування його на місці пасажиру переднього сидіння або задніх сидінь гр. ОСОБА_4 не міг би не отримати масивних тілесних ушкоджень голови, тулуба та кінцівок внаслідок первинного контакту з елементами салону. Отже, беручи до уваги вище викладене, матеріали кримінального провадження, результати медико-автотехнічної експертизи (характер пошкоджень на автомобілі марки «Honda Pilot», р.н. НОМЕР_1 , та характер деформації кузова (права бічна поверхня)) відбулось зіткнення двох автомобілів під певним кутом в ділянці правого переднього колеса, в наслідок чого відбувся інерційний рух автомобіля проти годинникової стрілки з послідуючим викиданням з деформованої правої сторони салону (права передня та задня

дверка) пасажирів на дорожнє покриття. При цьому, гр. ОСОБА_4 ймовірніше за все міг

лишатись в салоні автомобіля (а.с. 173-210 т.2);

- протокол отримання зразків для експертизи від 18.02.2021, відповідно до якого у ОСОБА_4 було відібрано зразки слини (а.с.235 т.2);

- висновок експерта №СЕ-19/111-21/8841-БД, відповідно до якого генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами на подушці безпеки з водійської сторони (об`єкт№ 13) не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілями) зразка букального епітелію ОСОБА_4 (об`єкт № 1), зразків крові трупів ОСОБА_13 (об`єкт № 2) та ОСОБА_12 (об`єкт № 3) та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі. (а.с. 1-22 т.3)

Позиція сторони захисту:

Захисник просив виправдати ОСОБА_4 з підстав того, що стороною обвинувачення не доведено факт того, що в момент ДТП автомобілем керував ОСОБА_4 .

Письмові докази, що на думку сторони захисту підтверджують невинуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і які безпосередньо були досліджені в судовому засіданні :

- висновок №10.04/2024 спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи, відповідно до якого спеціаліст, проаналізувавши надані стороною захисту документи, дійшов до висновку, що за кермом автомобіля «Honda Pilot» в момент ДТП був чоловік, особа якого не встановлена (т.3 а.с. 167-169).

Мотиви Суду:

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ст. 17 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

При ухваленні даного вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, суд вирішує в тому числі, наступні питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши всі докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, приходить до наступного.

Положеннями ст.91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Згідно частини 2 даної норми доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.

Нормою ст.84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на прокурора.

Судом, відповідно до вимог ст.ст. 10, 22 КПК України, були створені необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав, сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 22 КПК України встановлено, що суд, зберігаючи об"єктивність та неупередженість, створює необхідні мови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов"язків.

Всі клопотання учасників процесу розглянуто у відповідності до вимог КПК України, при цьому суд зберігав об`єктивність та неупередженість, створював необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Щодо недоведеності, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам суд звертає увагу, що жоден з допитаних в судовому засіданні потерпілих та свідків не повідомив суду, що за кермом автомобіля «Honda Pilot» в момент ДТП чи після нього був ОСОБА_4 . Так ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в момент ДТП спали та в результаті ДТП отримали тілесні ушкодження, обвинуваченого на місці ДТП не бачили. ОСОБА_6 очевидцем ДТП не була та інформацію про ДТП дізналася від своєї сестри. Лише ОСОБА_11 бачив ОСОБА_4 на місці ДТП, щоб хтось виходив з автомобіля «Honda Pilot» він не бачив, а коли підійшов до вказаного автомобіля в ньому нікого не було.

Фактично єдиним доказом, яким сторона обвинувачення обґрунтовує факт перебування за кермом автомобіля «Honda Pilot» в момент ДТП ОСОБА_4 , є висновок експерта №11/К/КСЕ-19/111-22/4534 , відповідно до якого судово медико-автотехнічна експертна комісія прийшла до висновків, що характер та локалізація ушкоджень (не значні за обсягом, переважно поверхневі), які

виявлені у гр. ОСОБА_4 , процес розвитку дорожньо-транспортної пригоди (місце

первинного контакту автомобілів при зіткненні (ділянки пошкоджень транспортних засобів

(автомобіль марки «Honda Pilot», р.н. НОМЕР_1 контактував правою боковою частиною з

передньою частиною автомобіля марки «Volvo ХС90», р.н. НОМЕР_2 , характер деформації

кузова автомобіля марки «Honda Pilot», р.н. НОМЕР_1 (права бічна поверхня)) вказують на

те, що ймовірніше за все він перебував на місці водія, тобто на місці протилежному від

первинного контакту транспортних засобів, де були виявлені його пошкодження та

деформації кузова, які призвели до виникнення значних за обсягом тілесних ушкоджень у

інших пасажирів салону. Тобто, за умови перебування його на місці пасажиру переднього сидіння або задніх сидінь гр. ОСОБА_4 не міг би не отримати масивних тілесних ушкоджень голови, тулуба та кінцівок внаслідок первинного контакту з елементами салону. Отже, беручи до уваги вище викладене, матеріали кримінального провадження, результати медико-автотехнічної експертизи (характер пошкоджень на автомобілі марки «Honda Pilot», р.н. НОМЕР_1 , та характер деформації кузова (права бічна поверхня)) відбулось зіткнення двох автомобілів під певним кутом в ділянці правого переднього колеса, в наслідок чого відбувся інерційний рух автомобіля проти годинникової стрілки з послідуючим викиданням з деформованої правої сторони салону (права передня та задня

дверка) пасажирів на дорожнє покриття. При цьому, гр. ОСОБА_4 ймовірніше за все міг

лишатись в салоні автомобіля.

В той же час висновки експертів в проведеній експертизі носять імовірний характер, зроблені на підставі інформації зазначеної в постанові слідчого про призначення комплексної судової медико-автотехнічної експертизи від 31.01.2022 (а.с. 169-171 т.2), де вже була зазначено, що ДТП сталося за участю автомобіля «Honda Pilot», р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 та фактично спростовуються висновком експерта №СЕ-19/111-21/8841-БД (а.с. 1-22 т.3), відповідно до якого генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами на подушці безпеки з водійської сторони (об`єкт№ 13) не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілями) зразка букального епітелію ОСОБА_4 (об`єкт № 1), зразків крові трупів ОСОБА_13 (об`єкт № 2) та ОСОБА_12 (об`єкт № 3) та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі. Оскільки цілком очевидним є факт, що в разі перебування за кермом автомобіля «Honda Pilot» в момент ДТП ОСОБА_4 на подушці безпеки з водійської сторони, з врахуванням тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_4 , повинні були залишитись клітини з ДНК-профілем саме ОСОБА_4 , а не іншої невстановленої особи чоловічої генетичної статі, як зазначено в висновку експерта.

Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину стороною обвинувачення суду не надано.

Суд не приймає до уваги наданий стороною захисту висновок №10.04/24 спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи, оскільки він не містить чіткого переліку матеріалів, які були надані стороною захисту спеціалісту (в висновку є лише посилання, що для вивчення та складання даного висновку надано копії матеріалів кримінального провадження №0001164 внесені до ЄРДР від 27.12.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 286 КК України на електронному носії та паперові витяги з них, без жодної конкретизації щодо їх кількості та обсягу), що відповідно ставить під сумнів його достовірність, крім того спеціаліст, на відміну від експерта, не попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

З огляду на матеріали та обставини цього провадження підстав вважати доведеним поза розумним сумнівом, що обвинувачений ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило загибель кількох людей та спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження , немає, у зв`язку з чим обвинуваченого слід виправдати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

За таких обставин цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням суд залишає без розгляду.

Процесуальні витрати віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , визнати невинуватим та виправдати у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду

Процесуальні витрати у провадженні, а саме: витрати на проведення експертиз на загальну суму 26105 грн 70 коп. - віднести на рахунок держави.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.01.2021 (а.с. 1-4 т. 2) на автомобіль «Volvo ХС90», р.н. НОМЕР_2 скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.01.2021 (а.с. 5-8 т. 2) на автомобіль «Honda Pilot», р.н. НОМЕР_1 скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.01.2021 (а.с. 9-12 т. 2) на подушку безпеки з рульового колеса, передню пасажирську подушку безпеки, змиви біологічного матеріалу з важіля перемикача передач, з рульового колеса та внутрішньої частини ручки дверей водія, вилучені з автомобіля «Honda Pilot», р.н. НОМЕР_1 скасувати.

Речові докази:

- автомобіль «Volvo ХС90», р.н. НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Святопокровська, буд. 215 повернути ОСОБА_10 ;

- автомобіль «Honda Pilot», р.н. НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Святопокровська, буд. 215 повернути ОСОБА_4 ;

- подушку безпеки з рульового колеса, передню пасажирську подушку безпеки, змиви біологічного матеріалу з важіля перемикача передач, з рульового колеса та внутрішньої частини ручки дверей водія, вилучені з автомобіля «Honda +Pilot», р.н. НОМЕР_1 та які зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Святопокровська, буд. 215 знищити.

- DVD-R диск «Verbatim», який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_24