Провадження № 1-кп/635/21/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року Харківський районний суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000772 від 02 липня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2024 року в провадження Харківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000772 від 02 липня 2024 року, до якого додані реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки підозрюваної та її захисника про отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, угода про визнання винуватості.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18 листопада 2024 року вказана справа розподілена до провадження судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2024 року призначене підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 27 грудня 2024 року надіслала до суду клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 284 КПК України, посилаючись на те, що Київським районним судом м.Харкова 19.11.2024 ухвалено обвинувальний вирок відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000772 від 02 липня 2024 року. Вирок набрав законної сили.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про закриття провадження у справі.

Обвинувачена ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила проводити підготовче судове засідання без її участі, проти задоволення клопотання прокурора про закриття провадження у справі не заперечує.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора, просив закрити кримінальне провадження у справі.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, суд виходить з такого.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За усталеною практикою ЄСПЛ визнав кримінальним правовий зміст адміністративного правопорушення.

Згідно Рішення Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2020 року у справі «Чернов проти України» (заява №16432/10) констатовано порушення щодо особи положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а саме ст. 4 Протоколу №7, у зв`язку з тим, що заявника двічі було притягнуто до суду та покарано за одне і те саме правопорушення.

Частиною 1 ст. 4 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Відповідно ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі І Конвенції (ст.1 Конвенції).

Згідно з вимогами п.1 ст.46 Конвенції Україна зобов`язана виконувати остаточні рішення Суду в будь-якій справі, у якій вона є стороною. І у зв`язку із цим, Постановою ВП ВС від 29.06.2021 у справі №1-464/2008 (провадження №13-17зво21) кримінальну справу щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст.296 КК України на підставі п.9 ч.1 ст.6 КПК України 1960 року закрито, у зв`язку із тим, що кримінальну справу не може бути порушено, а порушена справа підлягає закриттю щодо особи, про яку є вирок по тому ж обвинуваченню, що набрав законної сили або ухвала чи постанова суду про закриття справи з тієї ж підстави.

Вищевказаними судовими рішеннями (Рішенням Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2020 року у справі «Чернов проти України» (заява №16432/10) та Постановою ВП ВС від 29.06.2021 у справі №1-464/2008 (провадження №13-17зво21)) констатовано, що відповідно до усталеної прецедентної практики ЄСПЛ поняття «те саме правопорушення» - елемент idem принципу non bis in idem, у ст.4 Протоколу № 7 до Конвенції, належить розуміти як заборону кримінального переслідування або судового розгляду у справі щодо другого «правопорушення», якщо вони витікають з ідентичних, або, по суті, одних і тих самих фактів. У свою чергу поняття «кримінальна процедура», що містяться у тексті ст.4 Протоколу №7, повинна тлумачитися у світлі загальних принципів, які стосуються відповідних понять «кримінальне обвинувачення» і «покарання» у статтях 6 і 7 Конвенції («Хаарвіг проти Норвегії», 2007р.; «Резенквіст проти Швеції», 2004р.; «Манассон проти Швеції», 2003р.; «Гектан проти Франції», 2002р.; «Маліж проти Франції», 1998р.; «Нільссон проти Швеції», 2005р. та ін.). Крім цього, закріплена у ст.4 Протоколу №7 Конвенції заборона подвійного притягнення особи до відповідальності за одне й те саме правопорушення, поширюється на випадки, коли така відповідальність більш як один раз реалізується судом у межах проваджень, які за своєю суттю є кримінальними.

Відповідно п.1 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права.

Відповідно п. 12 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення.

Відповідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно ст.19 КПК України ніхто не може бути двічі обвинуваченим або покараним за кримінальне правопорушення, за яким він був виправданий або засуджений на підставі вироку суду, що набрав законної сили. Кримінальне провадження підлягає негайному закриттю, якщо стане відомо, що по тому самому обвинуваченню існує вирок суду, який набрав законної сили.

Відповідно п. 6 ч. 1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню.

Відповідно ч. 7 ст. 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок. Якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з вироку Київського районного суду м. Харкова від 19.11.2024 ОСОБА_8 , визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000772 від 02 липня 2024 року. Вирок набрав законної сили.

З огляд на вищезазначене, а також із дотриманням вимог ч.1 ст. 61 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.4 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.1, 12 ч.1 ст.7, ст. 8, ст.19 КПК України, на виконання вимог Рішення Європейського Суду з прав людини від 10 грудня 2020 року у справі «Чернов проти України» (заява №16432/10), а також із врахуванням Постанови ВП ВС від 29 червня 2021 року справа №1-464/2008 (провадження №13-17зво21), суд дійшов висновку про достатню обґрунтованість заявленого прокурором клопотання та наявність підстав для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, а підставі п. 6 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст.32, 34, 314, п.6 ч.1 ст.284 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000772 від 02 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене 02 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000772 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України закрити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з існуванням вироку по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом 7 діб з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1