Дата документу 23.04.2025Справа № 554/2743/24
Провадження № 1-кс/554/5828/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.365 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0000609, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 , яке мотивує наступним.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000609 від 13 березня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2024 року між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з одного боку, та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з іншого боку, виник спір з приводу подальшого місцезнаходження та фактичного місця проживання їхньої спільної родички ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка на той час мешкала в будинку родини Зарудських, за адресою: АДРЕСА_2 .

В березні 2024 року, більш точну дату та час встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до домоволодіння родини Зарудських, за адресою: АДРЕСА_2 , з метою забрати з вказаного домоволодіння ОСОБА_10 та в подальшому відвести її мешкати до іншого домоволодіння.

З цією метою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи наявність конфлікту із родиною Зарудських, які добровільно не збиралися йти на поступки щодо зміни місця мешкання їх бабусі - ОСОБА_10 , вирішили організувати незаконне проникнення до житла родини Зарудських, а також незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

З метою реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_4 та ОСОБА_7 звернулись до знайомих військовослужбовців Служби безпеки України, а саме майора ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , майора ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також ще однієї невстановленої в ході досудового розслідування особи.

Згідно попередніх домовленостей ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , та військовослужбовці Служби безпеки України майор ОСОБА_11 , майор ОСОБА_12 , а також ще одна невстановлена в ході досудового розслідування особа, мали забезпечити фізичне проникнення до домоволодіння родини Зарудських, за адресою: АДРЕСА_2 , не допустити та можливо припинити будь-яких фізичний спротив з боку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також забезпечити подальший вивід ОСОБА_10 за межі вказаного домоволодіння ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла родини Зарудських, а також незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , військовослужбовці СБ України майор ОСОБА_11 та майор ОСОБА_12 , а також невстановлена в ході досудового розслідування особа, 13.03.2024 близько 14 год. 15 хв. прибули до домоволодіння родини Зарудських, за адресою: АДРЕСА_2 , в якому знаходились ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Далі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , незаконно проникли на територію домоволодіння родини Зарудських через металеву калитку, яка розділяє будинки

АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , після чого відкрили з середини парадну калитку території домоволодіння АДРЕСА_2 та впустили на зазначену територію військовослужбовців СБ України майора ОСОБА_11 та майора ОСОБА_12 , а також ще одну невстановлену в ході досудового розслідування особу, які в цей час очікували на ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на вулиці за межами будинку, при цьому були вдягнені у камуфльований одяг, без знаків розпізнавання, на головах мали балаклави, які закривали їх обличчя, а також були озброєні вогнепальною зброєю.

Незаконно проникнувши таким чином на територію домоволодіння родини Зарудських, за адресою: АДРЕСА_2 , вказані особи наблизились до вхідних дверей вказаного будинку, які були зачинені зсередини.

Виявивши зачиненими двері будинку, ОСОБА_4 постукав в них, а інші учасники сховались з боку від дверей, щоб їх не помітили. Почувши стук у вхідні двері, ОСОБА_8 виглянув у вікно та помітив на своєму порозі ОСОБА_4 , який просив відкрити йому двері та поспілкуватись.

Після того, як ОСОБА_8 відчинив вхідні двері, до будинку відразу ввірвались військовослужбовці СБ України майор ОСОБА_11 , майор ОСОБА_12 та ще одна невстановлена в ході досудового розслідування особа, які були вдягнені у камуфльований одяг, без знаків розпізнавання, на головах мали балаклави, які закривали їх обличчя, а також були озброєні вогнепальною зброєю, та які, з метою створення уявності законності своїх дій, психологічного подавлення, недопущення та можливого припинення фізичного спротиву з боку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , представились працівниками правоохоронного органу.

Слідом за вказаними особами до будинку зайшли ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Далі військовослужбовці СБ України майор ОСОБА_11 , майор

ОСОБА_12 та ще одна невстановлена в ході досудового розслідування особа, застосовуючи фізичну силу завели ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до приміщення кухні, повалили їх на підлогу обличчям до низу, після чого зв`язали їм зап`ястя рук позаду спини полімерними стяжками та почали утримувати в такому положенні, позбавивши таким чином ОСОБА_8 та ОСОБА_9 всупереч встановленому Конституцією України права на свободу в частині вільного пересування, чим фактично позбавили їх волі.

В цей час ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , впевнившись, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не зможуть чинити активний фізичний спротив через дії присутніх військовослужбовців СБ України майора ОСОБА_11 , майора ОСОБА_12 та ще однієї невстановленої в ході досудового розслідування особи, пройшли до однієї з кімнат будинку, в якій знаходилась ОСОБА_10 та почали збирати її та особисті речі, щоб покинути вказане приміщення.

Коли ОСОБА_4 та ОСОБА_7 знаходились в кімнаті із ОСОБА_10 , присутній на кухні в положенні лежачі обличчям до низу ОСОБА_9 почав обурюватись поведінкою та діями невідомих йому осіб, а також вимагати від них пред`явити службові посвідчення та документи, які надають законні повноваження проникати до його будинку, при цьому підійнявся на ноги. В цей час майор ОСОБА_12 умисно, бажаючи продемонструвати свою вагомість перед ОСОБА_9 , з мотивів встановлення та доведення своєї зверхності над ним, здійснюючи психологічний тиск на ОСОБА_9 та тримаючи в руках закріплену за ним зброю - 5.56 автомат «SIG SAUER 516» № НОМЕР_1 , споряджену бойовими припасами - патронами «Ремінгтон», калібру 5,56 мм. (.223), та направивши його в підлогу поруч із ОСОБА_9 , почав висловлювати на адресу останнього усні вимоги лягти на підлогу, після чого достав патрон в патронник та здійснив один постріл в підлогу на відстані до 30 см. від ОСОБА_9 .

Далі ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати спільний із іншими учасниками групи злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , наблизився до останнього та схопив його рукою за верхню кінцівку, після чого умисно, достовірно знаючи що своїми діями завдасть шкоди здоров`ю ОСОБА_9 , тобто явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, застосував відносно останнього фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні удару долонею руки в ділянку нижньої щелепи ОСОБА_9 , після чого силою повалив його знов на підлогу, обличчям до низу та приставив своє коліно до спини ОСОБА_9 , а дуло автомата до його голови. В цей час інша присутня особа в камуфльованому одязі встала своїми ногами на ділянку правої та лівої гомілок ОСОБА_9 , тим самим зафіксувавши останнього на підлозі та не даючи можливості рушити з місця чи покинути вказане приміщення.

Приблизно о 14 год. 35 хв. 13.03.2024 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вивели з будинку ОСОБА_10 , а ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ще одна невстановлена в ході досудового розслідування особа, вивели ОСОБА_8 з приміщення кухні до іншої кімнати, тим самим розділивши ОСОБА_8 від ОСОБА_9 , а самі вибігли з будинку та зникли з місця події.

Таким чином, внаслідок вказаних незаконних, умисних, спільних протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ще однієї невстановленої в ході досудового розслідування особи, заподіяно істотної шкоди охоронюваним Конвенцією, Конституцією України, Міжнародно-правовими актами, Законами України правам та інтересам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме правам на недоторканність житла, повагу до гідності, свободу, особисту недоторканість та вільне пересування, яке тривало з 14 год. 15 хв. 13.03.2024 до 14 год. 35 хв. 13.03.2024.

Згідно висновку експерта за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , у останнього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: садна на нижній губі справа, садна на задній поверхні правої гомілки, садна на задній поверхні лівої гомілки, синця на внутрішній поверхні лівого плеча, синця на задній поверхні правої гомілки, і які за ступенем тяжкості як в сукупності так і окремо викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою, відповідно до п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995p., відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , у останнього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця в проекції правого променево-зап`ясткового суглоба, синця в проекції лівого променево-зап`ясткового суглоба, які за ступенем тяжкості як в сукупності так і окремо викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою, відповідно до п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995p., відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, тобто кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років та яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

18.04.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.365 КК України.

З метою запобігання спробам підозрюваного незаконно впливати на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник в судовому засіданні не заперечував з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, в судовому засіданні сторонами кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.365 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: оглядами місця події, допитами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , слідчим експериментами з потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оглядом наявних відеозаписів з камер зовнішнього відеоспостереження, обшуками за місцем мешкання фігурантів провадження, тимчасовими доступами до речей і документів, висновками експертів, іншими належними та допустимими доказами;

- наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а саме: незаконно впливати на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захід забезпечення кримінального провадження, застосування якого ініціює слідчий відносно підозрюваного, є найбільш м`яким із запобіжних заходів.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст.131, 132, 176-179, 194 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 18.06.2025 року.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слідчого, прокурора за їх першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме із м. Кременчук Полтавської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , підозрюваними ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у всіх випадках, крім спільної участі у слідчих та процесуальних діях в межах кримінального провадження № 0000609 від 13 березня 2024 року; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1