Справа № 227/2172/24
ВИРОК

іменем України

06.02.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду кримінальне провадження № 0000201 відносно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, кухаря роти забезпечення батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

15.03.2024 вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_2 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, який сплатив 15.05.2024, але протягом року знову вчинив аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Відповідно до наказу начальника відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 № 96 від 05.04.2024 старший солдат ОСОБА_2 поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду кухаря їдальні взводу забезпечення медичної роти військової частини НОМЕР_2 .

Старший солдат ОСОБА_2 відповідно до ст. 68 Конституції України зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_2 відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 348-XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до абз. 1 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі - Закон), діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Згідно абз. 2 ст. 7 Закону, діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці І Переліку, на території України забороняється, за винятком діяльності з використання рослин, включених до таблиці І Переліку, в цілях і на підставах, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону, а також діяльності з культивування та використання рослин, включених до списку № 3 таблиці І Переліку, в цілях і на підставах, передбачених статтею 15 цього Закону.

Положенням абз. 3, 4 ст. 7 Закону визначено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць ІІ і ІІІ Переліку наркотичних засобів та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом. Ліцензія на здійснення діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів видається за наявності відповідної матеріально-технічної бази, нормативно-технічної документації, кваліфікованого персоналу, умов для забезпечення обліку та схоронності наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також для забезпечення безпечності такої діяльності.

Згідно із Списком 2 Таблиці 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» Переліку наркотичних засобів психотропних речовин і прекурсорів, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», канабіс віднесений до наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Згідно з Таблицею № 2 «Невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 зі змінами, внесеними наказом Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010 дії пов`язані з незаконним обігом психотропних речовин, PVP розміром від 0,015 г тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Поряд з цим, старший солдат ОСОБА_2 вчинив злочин у сфері обігу психотропних речовин, за наступних обставин.

Старший солдат ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді кухаря їдальні взводу забезпечення медичної роти військової частини НОМЕР_2 , в порушенні вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», 29.04.2024 близько 15:30 години, проходячи по міському парку м. Добропілля Покровського району Донецької області між будівлями № 40а та 5 по вул. Першотравневій, на землі побачив зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору та, зрозумівши, що всередині даного зіп-пакета знаходиться речовина, яка містить психотропну речовину, підняв його з землі та поклав до лівої кишені, одягнутих на ньому штанів, тим самим незаконно придбав 0,4699 г особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP у вигляді порошкоподібної речовини масою 0,6023 г, яку почав зберігати при собі для власного вживання без мети збуту, а в подальшому прослідував із вказаною психотропною речовиною до автодороги, зберігаючи психотропну речовину при собі приблизно до 16:00 години того ж дня, коли поблизу автомийки «Блиск» за адресою: буд. № 1 по вул. Комунальна м. Добропілля Покровського району Донецької області його було зупинено співробітниками поліції, виявлено та вилучено в ході огляду 0,4699 г особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP у вигляді порошкоподібної речовини масою 0,6023 г.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2 , які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчинені протягом року, після засудження за статтею 309 КК України, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

10.07.2024 між начальником Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_2 в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості ОСОБА_2 повністю і беззастережно визнав свою вину та обсяг обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, зобов`язався: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України; щиро каятися; виконати призначене покарання; не вчиняти до закінчення проходження військової служби військових злочинів; сплатити у повному обсязі витрати на проведення експертизи за даним кримінальним провадженням у розмірі 1893,20 гривень.

Сторонами угоди визначено узгоджене ОСОБА_2 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, яке на підставі ст. 58 КК України сторони вважають за можливе замінити на покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20% в дохід держави.

В угоді зазначено, що підстав для застосування спеціальної конфіскації, не має.

У підготовчому судовому засідання обвинувачений ОСОБА_2 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке відносяться до нетяжкого злочину, беззастережно і добровільно визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор та захисник у підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

За таких підстав суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, його дії за цим законом кваліфіковані вірно.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, не допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди відповідають інтересам суспільства; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_2 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, має середню спеціальну освіту, одружений, проходить військову службу на посаді кухаря роти забезпечення батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , за призовом під час мобілізації, на особливий період, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання на ОСОБА_2 скарг не надходило.

Таким чином, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст. 469, 472 КПК України і наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Санкція ч. 2 ст. 309 КК України передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Як слідує з ч. 1 ст. 58 КК України покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк.

Згідно ч. 2 ст. 58 КК України із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_2 проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, не є військовослужбовцем строкової служби, відповідно суд вважає можливим призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, яке на підставі ч. 1 ст. 58 КК України вважає можливим замінити покаранням у виді службового обмеження для військовослужбовців на той самий строк, на підставі ч. 2 ст. 58 КК України із відрахуванням в доход держави 20 % із суми його грошового забезпечення.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Питання про відшкодування витрат на залучення експерта суд вирішує у відповідності до приписів ст. 122, 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 110, 314, 369, 371-374, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості між начальником Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000201 відносно ОСОБА_2 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Визнати ОСОБА_2 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч. 1 та 2 ст. 58 КК України замінити призначене ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк два роки із відрахуванням із суми грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 в доход держави у розмірі двадцяти відсотків.

У відповідності до ч. 2 ст. 58 КК України під час відбування покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на два роки ОСОБА_2 не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, в сумі 1893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) гривні 20 (двадцять) копійок.

Речовий доказ: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (квитанція № 697) знищити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська, з урахуванням обмежень прав прокурора та обвинуваченого на оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394, 424 КПК України, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1