Справа № 953/4335/22
Провадження № 1-в/953/14/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуєва Харківської області, громадянина України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2022 за ч. 1 ст. 125 КК України до 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 18.11.2022.

Начальник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у вигляді 150 годин громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2022 року.

На обгрунтування клопотання зазначає таке.

02.12.2022 до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов вирок Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2022 року стосовно громадянина ОСОБА_4 для виконання. Засудженому направлялися виклики до уповноваженого органу з питань пробації, проте останній за викликами не з`явився. В ході першочергових розшукових заходів встановити місцезнаходження засудженого ОСОБА_4 не виявилось можливим; за адресою, зазначеною в якості фактичного місця проживання засудженого у вироку: АДРЕСА_1 , останній не мешкав. ОСОБА_3 стверджує, що Київський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області виконав усі дії в межах своїх повноважень для виконання вироку Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2022. Засуджений не був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, з огляду на це засуджений не ухиляється від відбування призначеного йому покарання вироком Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2022. До кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України ОСОБА_4 притягнений не був. З моменту ухвалення вироку і станом на 13.12.2024 відповідно до довідки (ВИМОГИ) УІАП України в Харківській області ОСОБА_4 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, нових правопорушень не вчинив. Зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду не відбувалося в силу невизнання ОСОБА_4 винним в ухиленні від відбування покарання вироком суду, питання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України не вирішувалось. Перебіг давності виконання вироку відносно засудженого не переривався, не зупинявся, підстав вважати, що засуджений ухиляється від відбування

покарання не має. Стосовно засудженого не було направлено подання до органів Національної поліції за ст. 389 ч. 2 КК України. Правові перешкоди для звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі ч. 1 ст. 80 КК України відсутні. На підставі вищезазначеного, ОСОБА_3 просила звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді 150 годин громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2022.

Представник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про дату, час та місце судового засідання був належним чином у встановленому законом порядку повідомлений, причини неявку суду не повідомив.

Прокурор про дату, час та місце судового засідання був належним чином у встановленому законом порядку повідомлений, надав заяву, якою просив розглядати клопотання за його відсутності та заперечував проти його задоволення.

Засуджений ОСОБА_4 про дату, час та місце судового засідання був належним чином у встановленому законом порядку повідомлений, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали, додані в обгрунтування до клопотання, вважає його тим, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2022 за ч. 1 ст. 125 КК України до 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 18.11.2022 та 02.12.2022 був прийнятий до виконання Київським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

З матеріалів клопотання вбачається, що покарання засуджений ОСОБА_4 за вироком Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2022 не відбув. Засудженому направлялися виклики до уповноваженого органу з питань пробації, але відомості щодо отримання таких викликів матеріали справи не містять. В ході першочергових розшукових заходів встановити місцезнаходження засудженого ОСОБА_4 не виявилось можливим. Засуджений не був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт.

Згідно довідки Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області №133-13122024/63300 від 16.12.2024 ОСОБА_4 з моменту ухвалення вироку до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, нових правопорушень не вчиняв.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Громадські роботи, відповідно до вимог ст. 56 і ст. 51 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої ст. 80 КК України, подвоюються.

Відповідно до ч. 4ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

В матеріалах клопотання відсутні відомості щодо ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, а також оголошення його у розшук, а отже відсутні підстави вважати, що перебіг строку давності зупинявся відповідно до вимог ч. 3 ст. 80 КК України.

Разом із тим, відповідно до довідки Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області №133-13122024/63300 від 16.12.2024 відсутні відомості щодо вчинення з моменту ухвалення вироку засудженим нового злочину, а отже відсутні підстави вважати, що перебіг строку давності переривався відповідно до вимог ч. 4 ст. 80 КК України.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що наразі закінчилися строки давності виконання обвинувального вироку Київського районного суду міста Харкова від 08.08.2022, факт ухилення від відбування покарання не встановлений, перебіг давності виконання вироку не зупинявся та не переривався, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст.537,539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , засудженого вироком Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2022 до 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт - звільнити від відбування призначеного за цим вироком покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд міста Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1