Немирівський районний суд Вінницької області
Справа № 930/50/21
Провадження № 1-кп/930/38/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2024 р. Немирівський районний суд

Вінницької області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Немирів клопотання прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 115 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Немирівського районного суду Вінницької області знаходяться обвинувальні акти у кримінальних провадженнях № 0000302 від 24.08.2020 року відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та № 0000299 від 11.05.2023 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

10.12.2024 від прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та надали згоду на закриття кримінального провадження в частині таємного викрадення 21.05.2023 майна ОСОБА_6 та 02.06.2023 року майна ОСОБА_7 , з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX(далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексуУкраїни передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2684 грн., а 50% від його розміру становило 1342 грн., 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 2684 грн.

Таким чином, відповідно до статті 51КУпАП (в редакції закону станом на 09 серпня 2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2684 грн. З викладеного вбачається, що втратила чинність норма закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, а саме розмір крадіжки 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто - 2684 грн., яка діяла до 09 серпня 2024 року.

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

З матеріалів справи вбачається, що дії ОСОБА_8 кваліфіковані по епізоду від 21.05.2023 як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинений в умовах воєнного стану, тобто за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, по 27.05.2023 як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинений повторно, в умовах воєнного стану за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, по епізоду від 28.05.2023 як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинений в умовах воєнного стану, тобто за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України та по епізоду від 02.06.2023 як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинений в умовах воєнного стану, тобто за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України

Всі епізоди крадіжок, які інкримінуються ОСОБА_5 , були вчинені у 2023 році, а сума викраденого майна по двох епізодах від 21.05.2023 та 02.06.2023 року не перевищує 2684 гривень.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абз.5 ч.7 ст.284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч.8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається. Якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Таким чином, встановивши, що на час здійснення судового провадження втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність обвинуваченому ОСОБА_5 в частині обвинувачення по двох епізодах від 21.05.2023 року та 02.06.2023 року діянь, норму ч.1 ст.5 КК України щодо зворотної дії Закону у часі, згоду обвинувачених ОСОБА_5 на закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, врахувавши думку прокурора, суд вважає, що кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч.4 ст. 185 КК України за фактами таємного викрадення 21.05.2023 майна ОСОБА_6 та 02.06.2023 майна ОСОБА_7 , слід закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України - у зв`язку з втратою чинністю закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст.284, 369, 371, 372, 395, 479-2 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.4 ст. 185 КК України по епізодах від 21.05.2023 та 02.06.2023 з підстави п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння - задовольнити.

Закрити кримінальне провадження № 0000299 від 11.05.2023 в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України за фактами таємного викрадення 21.05.2023 майна ОСОБА_6 та 02.06.2023 майна ОСОБА_7 на підставі п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію ухвали направити до Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області - для вирішення питання про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за наявності в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1