КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 21 січня 2025 року, апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2024 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, громадянина України, одруженого, на утриманні якого троє малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого у тому АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191 (в редакції Закону № 2617-VIIIвід 22.11.2018), ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 (в редакції Закону № 2617- VIII від 22.11.2018) КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою залишено без задоволення клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонено йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 22:00 год. по 07:00 год. наступного дня, за виключенням випадків необхідності прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога» та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 21 лютого 2025 року включно.

Не погоджуючись з таким рішення, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання детектива та застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави у виді 684 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 997 280 та покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого або прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з підозрюваними: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; а також із свідками: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованною, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та неповнотою судового розгляду.

Сторона обвинувачення вважає, що слідчим суддею не повністю досліджено обставини вчинення кримінального правопорушення, а також ризики, указані прокурором у судовому засіданні.

Звертає увагу на те, що групою осіб спричинені збитки, які складають 8 980 000 грн.

Водночас зважаючи на системність операцій, пов`язаність осіб, а також те, що наразі в м. Києві введено в дію «комендантську годину», запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби не забезпечить виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, відомості про яке 19 квітні 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування під № 0000029, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

20 грудня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191 (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 (в редакції Закону № 2617- VIII від 22.11.2018) КК України.

24 грудня 2024 року старший детектив Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді у вигляді домашнього арешту, заборонено йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 22:00 год. по 07:00 год. наступного дня, за виключенням випадків необхідності прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога» та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 21 лютого 2025 року включно.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного ОСОБА_6 , заслухано думку прокурора та позицію захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, з чим погоджується і колегія суддів, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуючи при цьому наявні докази про причетність підозрюваної до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що необхідності обмеження права особи на свободу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні немає, оскільки припущення прокурора щодо можливості підозрюваного з метою уникнення відповідальності переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, в даному випадку не є визначальними для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважав, що підозрюваним ОСОБА_6 , не вживалося заходів для переховування від суду чи органу досудового розслідування. Будь-який документально підтверджених даних про переховування ОСОБА_6 , органом досудового розслідування або прокурором не надано.

Крім того, слідчий суддя зазначив, що ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні є недоведеним, оскільки той факт, що ОСОБА_6 відомо анкетні дані свідків не може слугувати підтвердженням вказаного ризику. Разом з тим, прокурором не надано достовірних доказів, що можуть підтвердити його намагання до контакту зі свідками.

Між тим, органом досудового розслідування не доведено наявності ризику перешкоджання саме підозрюваним ОСОБА_6 кримінальному провадженню шляхом знищення, приховання, перетворення документів чи речей, що мають значення для кримінального провадження.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки підозрюваного для проведення слідчих та процесуальних дій у провадженні тощо, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність відмови в задоволення клопотання про застосовування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважав за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін.

Колегія суддів вважає, що такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2024 року, відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 761/48035/24 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_22

Провадження № 11сс/824/1101/2025 Доповідач ОСОБА_23

Категорія ст.181 КПК України