ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/167/25 Справа № 711/5500/21 Категорія: ч. 2 ст. 296 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)

ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0000746 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 липня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, громадянина України, освіта неповна вища, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, освіта вища, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не обирався.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 завдану моральну шкоду по 40000 грн. з кожного.

Вирішена доля речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 липня 2024 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винуватими та засуджені за те, що 14.03.2021, близько 23-00 год., ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 перебуваючи в громадському місці, а саме біля входу до пивної ресторації «Ковбасофф» по вул. Небесної Сотні, 2 в м. Черкаси, вчинили умисні дії, що грубо порушують громадський порядок та виражають явну неповагу до суспільства, які супроводжувались особливою зухвалістю і виразились в тому, що у вказаному місці та у вказаний час, вони з хуліганських спонукань, безпричинно, умисно побили ОСОБА_12 . Так ОСОБА_7 , ігноруючи існуючі в суспільстві загальноприйняті норми моралі та правила поведінки, підійшов до ОСОБА_12 спереду та безпричинно умисно наніс йому декілька ударів правою рукою та правою ногою в голову, яку той, нахилившись вперед, прикривав обома руками, в результаті чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: травми голови зі струсом головного мозку, забитої рани лобної ділянки, підапоневротичної гематоми потиличної ділянки голови, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/385 від 30.07.2021, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. В цей час ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_12 ззаду, схопив його руками за тулуб та тримав, після чого умисно кинув на тротуарну плитку, а коли потерпілий лежав без свідомості він умисно наніс йому ще два удари руками та один удар ногою по тулубу, чим завдав останньому побоїв.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просив його скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи свої висновки посилається на те, що при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України .

Для юридичної оцінки діяння за ст. 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивно сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони , зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій навіть у громадському місці та в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Судом першої інстанції встановлено, що між обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_12 конфлікт виник та розпочався з інших мотивів, а саме на грунті раптово виниклих неприязних відносин. Обвинувачений ОСОБА_7 в суді неодноразово стверджував, що конфлікт спровокував потерпілий ОСОБА_13 , а обвинувачений змушений був захищатися.

Вважає, що в свідомості обвинуваченого ОСОБА_7 хуліганський мотив в тому числі мотив явної неповаги до суспільства відсутній.

Стороною обвинувачення будь-яких доказів про наявність мотиву явної неповаги до суспільства у обвинуваченого та грубого порушення громадського порядку з особливою зухвалістю суду не надано, а сам факт можливих протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_7 в спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Заслухавши доповідь судді, думки захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 та представника потерпілого ОСОБА_11 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 , просили вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення по даній справі вказані вимоги закону були дотримані.

Так, висновки районного суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке вони засуджені, відповідає фактичним обставинам справи, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, яким суд дав обґрунтовану і правильну правову оцінку, відповідно до ст. 94 КПК України.

Кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 296 КК України є вірною.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 КК України, за викладених у судовому рішенні обставин, ґрунтуються на доказах, досліджених та належно оцінених у судовому засіданні.

Як свідчать матеріали кримінальної провадження, судом першої інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційній скарзі захисника на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та не доведення, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_7 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, є безпідставними.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі захисником ОСОБА_9 оспорюється вирок районного суду в частині засудження ОСОБА_7 , а за встановленими судом першої інстанції фактичними обставинами ОСОБА_7 діяв спільно з ОСОБА_8 , тому суд апеляційної інстанції переглядає вирок районного суду в цілому, незважаючи на те, що вирок щодо ОСОБА_8 не оскаржувався.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 своєї вини у пред`явленому їм обвинуваченні за ч. 2 ст. 296 КК України, їх винуватість у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні судом першої інстанції та наведеними у вироку доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_12 , даними в суді першої інстанції, згідно яких 14.03.2021 близько 19-20 години, він з друзями прийшли до Колбасофф відпочити. Він був із ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Приблизно о 23-00 год. або о 00 год. вийшли з пивної ресторації, хотіли викликати таксі. Біля художнього музею побачили групу людей, де були знайомі з медичного коледжу. Вирішили підійти, спілкувалися. Один із тієї компанії почав кричати, сваритися. Раптово він отримав удар у скроню. Того вечора він випив лише 1 пляшку пива, більше нічого не вживав. Побачив - один з них був ОСОБА_19 , якого знає наглядно, оскільки разом навчаються в одній медичній академії. В їх компанії було 6 чи 7 чоловік. Він спілкувався з ОСОБА_20 , все було спокійно. Коли хлопець з їх компанії почав сваритися між собою. Повернувся в сторону конфлікту і відчув раптово удар в голову. Далі вже не пам`ятає, прокинувся в нейрохірургічному відділенні в гіпсу. Потім днів через 5 прийшли ОСОБА_21 і ОСОБА_22 вибачатися за побиття, принесли фрукти. Отримав тілесні ушкодження: перелом руки, забої обличчя та струс головного мозку. Свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_24 розказали уже пізніше, що ОСОБА_25 тримав, а ОСОБА_19 завдавав ударів йому. Швидка забрала його до лікарні, обставин не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_26 суду першої інстанції показав, що того дня він був з друзями ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 на ОСОБА_30 . Викликали таксі щоб їхати додому, таксі не приїхало на їх замовлення на ОСОБА_31 , а приїхало на ОСОБА_32 . Підійшли до ОСОБА_32 де зустріли компанію ОСОБА_13 . ОСОБА_33 навчається разом з ОСОБА_13 в одному навчальному закладі. Відбулася словесна перепалка. Один з їх компанії ОСОБА_34 , забрав ОСОБА_35 поговорити, розмовляли на підвищених тонах. Він підійшов до них, заспокоював, бо вже приїхало таксі, хотіли їхати додому. ОСОБА_34 почав кричати хто ви такі, хотів штовхнути ОСОБА_36 , а задів його. Він його також відштовхнув, почалась бійка. ОСОБА_34 його штовхнув, він упав. Коли піднявся, то побачив що ОСОБА_13 лежить, закричав їм зупинитися, що ви робите, побіг на ОСОБА_31 , там працювала його знайома, набрав воду, підбіг до ОСОБА_13 , почав поливати його водою, приводити до тями. ОСОБА_19 йому допомагав привести його до тями. Хто вдарив ОСОБА_13 йому не відомо. Цього моменту він не бачив, бо був повернутий спиною до них.

Свідок ОСОБА_37 суду першої інстанції показав, що 14 березня 2021 року відпочивав зі своїм знайомими ОСОБА_38 , ОСОБА_15 , ОСОБА_39 в ОСОБА_32 . Вийшли на двір їхати додому всі приблизно 10 год. вечора, побачили двох осіб, ще двоє підійшли до них. Один з них був ОСОБА_19 (знав його заочно бо навчався в медичному закладі), його впізнав потерпілий ОСОБА_13 , з ним ще було троє осіб. Наче у ОСОБА_25 була розбита брова. Вони підійшли до них запитати що трапилося. В ході бесіди почалася словесна перепалка, яка потім переросла в бійку. ОСОБА_13 , ОСОБА_40 і він почали битися. Він бився з іншими хлопцями, вони були на розі вулиць біля ОСОБА_41 . Через деякий час закричав ОСОБА_40 , що ОСОБА_42 лежить на землі, там де він його і залишив. Патлай навчається з ним в одному навчальному закладі. Він не бачив хто вдарив ОСОБА_43 і чому він був на землі, бо він був до них спиною. Не бачив щоб ОСОБА_42 з кимось починав битися, бо він був трохи далі від нього. Коли він підійшов до ОСОБА_43 , то він був без свідомості. У нього була розбита голова, крововиливи на обличчі. Його відразу забрала швидка, повезли в травматологію.

Свідок ОСОБА_44 суду першої інстанції показала, що вона відпочивала в ОСОБА_32 з ОСОБА_24 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 . Близько 23 год. хлопці побачили знайомого ОСОБА_47 з яким навчалися в медичній академії, але на різних курсах і підійшли до них. Хлопець в яскравій куртці почав провокувати бійку, нахабно просив стіки для айкоса. Побачила як до ОСОБА_43 підійшли ОСОБА_48 та ОСОБА_49 (у нього була розсічена брова і футболка в крові). Потім вона підійшла до свого хлопця ОСОБА_24 , намагалася розборонити їх, повернулася, і ОСОБА_50 був вже без свідомості. Вона з ОСОБА_24 підішли до нього, ОСОБА_24 намагався надати ОСОБА_51 першу медичну допомогу, викликали швидку медичну допомогу. ОСОБА_23 був біля ОСОБА_32 , біля закладу. ОСОБА_13 також був біля закладу, трохи далі від ОСОБА_24 , ОСОБА_24 був на дорозі. ОСОБА_13 бився з ОСОБА_52 і з хлопцем з розбитою бровою. ОСОБА_42 не наносив нікому удари. Гусаку хтось завдав удару в область голови чи обличчу рукою (що було далі не бачила). ОСОБА_24 бився з хлопцями в чорній куртці і з хлопцем в яскравій куртці. Вона побігла до ОСОБА_24 . Коли повернулася до ОСОБА_43 , то він вже був без свідомості. ОСОБА_24 надавав першу медичну допомогу. ОСОБА_53 на слідчих діях впізнала за одягом, він був у світло сірих джинсах, білій футболці в крові, розстібнутій куртці, зачіска на дві сторони. ОСОБА_54 також впізнала за одягом, був у не довгій світлій зеленій куртці.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_55 суду показав, що того дня відпочивали з ОСОБА_38 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 в ОСОБА_58 . Коли закрився ОСОБА_32 , близько 23 год. вони вишли з закладу і зустріли двох чоловіків ОСОБА_47 і ОСОБА_59 . Хтось з їх компанії впізнав ОСОБА_47 , бо вони навчалися в медичній академії. До них підійшов ще один хлопець в жовтій куртці. Почався конфлікт за стіки, почалася бійка. Він був поруч з ОСОБА_60 почав битися з ОСОБА_52 і ще одним хлопцем, намагався відтягнути хлопців від ОСОБА_13 . ОСОБА_34 бився з хлопцем в жовтій куртці і ще з одним. Він намагався відштовхнути від ОСОБА_43 , наче це був ОСОБА_48 . На декілька хвилин відвернувся і вже ОСОБА_48 був на землі. Хтось викликав швидку та поліцію. Коли вони підійшли до ОСОБА_47 і ОСОБА_59 , у ОСОБА_59 була розбита брова.

Також судом першої інстанції співставлено, проаналізовано і покладено в основу обвинувального вироку докази, а саме:

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 14.03.2021 року від ОСОБА_61 , згідно якого 14 березня 2021 року о 23.00 год. за адресою: АДРЕСА_3 , з друзями відпочивав у пивній ресторації «Колбасофф», вийшовши, почалася словесна суперечка з невідомими йому чотирма особами, як переросла в бійку, внаслідок чого йому та його товаришу ОСОБА_12 було завдано тілесних ушкоджень (т. 1 а.с. 153);

- протокол огляду місця події від 15.03.2021 року з таблицею зображень до нього, згідно якого об`єктом огляду є ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_4 , а саме перед входом до закладу «Колбасофф». На відстані близько 4-х метрів від вхідних дверей на тротуарній плитці наявна калюжа речовини бурого кольору, неподалік якої на тротуарній плитці знаходяться дві пластикові пляшки об`ємом 1 л. та 1.5л., які вилучені та упаковані до сейф-пакету. Також у ході огляду вилучено 1 змив речовини бурого кольору, який упаковано до паперового конверту (т. 1 а.с.154-163);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімкам свідку ОСОБА_62 від 28.03.2021 з довідкою до нього, згідно якого ОСОБА_37 впізнав особу № 3, яка вчинила бійку разом з ОСОБА_52 . Згідно довідки на фотознімку № 3 зображений ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 164-165);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімкам свідку ОСОБА_62 від 28.03.2021 року з довідкою до нього, згідно якого ОСОБА_37 впізнав особу № 4, яка перебувала з ОСОБА_52 під час вчинення ними хуліганських дій. Згідно довідки на фотознімку № 4 зображений ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 166-167);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімкам свідку ОСОБА_63 від 28.03.2021 року з довідкою до нього, згідно якого ОСОБА_55 впізнав особу № 4 на ім`я ОСОБА_48 , який наносив удари ногами по голові ОСОБА_64 . Згідно довідки на фотознімку № 4 зображений ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 168-169);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_63 від 28.03.2021 року з довідкою до нього, згідно якого ОСОБА_55 впізнав особу під № 3 яка перебувала в компанії з ОСОБА_52 під час вчинення ним хуліганських дій. Згідно довідки на фотознімку № 3 зображений ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 170-171);

- протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_12 від 17.05.2021 року з таблицею зображень до нього, згідно якого на пропозицію слідчого потерпілий ОСОБА_12 розповів про обставини подій, що сталися та показав, що 14 березня 2021 року під час того як він з друзями заходив до «Колбасофф» побачив бійку між двома хлопцями. Потім близько 23 год. вийшовши з «Колбасофф» побачив, що була компанія з 5-6 чоловік поблизу таксі. В ході спілкування з тією компанією потерпілий ОСОБА_12 отримав один удар кулаком руки в скроневу ділянку голови, після якого він втратив свідомість та прийшов до тями наступного дня в лікарні (т. 1 а.с. 172-177);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімкам потерпілому ОСОБА_12 від 17.05.2021 року з довідкою до нього, згідно якого ОСОБА_12 впізнав на фото № 1 за рисами обличчя та формою зачіски особу. Згідно довідки на фотознімку № 1 зображений ОСОБА_7 (т.1 а.с. 178-180);

- висновок експерта № 02-01/385 від 30.07.2021 року, згідно якого у ОСОБА_12 згідно даних наданих на судово-медичну експертизу медичних документів, мали місце ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку, забитою раною лобної ділянки, підапоневротичною гематомою потиличної ділянки голови. Вказані ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предмету (предметів), по давності виникнення можуть відповідати часу вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказаний в заключному клінічному діагнозі перелом променевої кістки правого передпліччя, згідно висновку рентгенолога по давності виникнення не відповідає часу виникнення попередньо вказаних тілесних ушкоджень та носить ознаки застарілого, і тому не підлягає оцінці за ступенем тяжкості (т. 1 а.с. 181-182);

- протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_65 від 18.06.2021 року з таблицею зображень до нього, в ході якого свідок ОСОБА_55 відтворив механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 14.03.2021 року поблизу закладу «Колбасофф», а саме показав як особа на ім`я ОСОБА_48 нанесла удар ногою в область голови потерпілого, що зафіксовано на фотознімку (т. 1 а.с. 183-184)

- висновок експерта № 02-01/641 від 05.08.2021 року, згідно якого у ОСОБА_12 згідно висновку експерта № 02-01/385 від 30.07.2021 року, мали місце ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку, забитою раною лобної ділянки, підапоневротичною гематомою потиличної ділянки голови. Вказані ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предмету (предметів), по давності виникнення можуть відповідати часу вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження, не характерні для тих, які виникають внаслідок падання з положення стоячи з наданням тілу прискорення чи без такого, у тому числі з наступним ударом об тверду поверхню. У ОСОБА_12 тілесних у ушкоджень, які б свідчили про можливий самозахист не виявлено. Виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження, не є небезпечними для життя як в момент нанесення, так і в своєму клінічному протіканні.

Травма голови зі струсом головного мозку, забитою раною лобної ділянки, у ОСОБА_12 могла виникнути за обставин, на які вказав ОСОБА_55 в протоколі проведення слідчого експерименту від 18.06.2021 року. Підапоневротична гематома потиличної ділянки голови не могла виникнути за обставин, на які вказав ОСОБА_55 в протоколі проведення слідчого експерименту від 18.06.2021 року.

Вказаний у заключному клінічному діагнозі перелом променевої кістки правого передпліччя, згідно висновку рентгенолога по давності виникнення не відповідає часу виникнення попередньо вказаних тілесних ушкоджень та носить ознаки застарілого, і тому не підлягає оцінці за ступенем тяжкості (т. 1 а.с. 185-186);

- протокол огляду предметів (відеозаписів) від 10.08.2021 року з таблицею зображень та оптичними дисками до нього, а саме трьох DVD-RW дисків, з нагрудних боді-камер працівників поліції (т. 1 а.с. 187-192);

- протокол огляду предметів (відеозаписів) від 18.08.2021 року з таблицею зображень та оптичним диском до нього, на якому наявний відеозапис за допомогою мобільного телефону (т. 1 а.с. 195-199);

- протокол огляду предметів від 19.08.2021 з додатком до нього, а саме медичної карти стаціонарного хворого № 3223 з КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» на ім`я ОСОБА_12 травматологічного відділення (т. 1 а.с. 200-204);

- протокол огляду предметів від 19.08.2021 року з додатком до нього, а саме медичної карти стаціонарного хворого № 1956 з КНП «Черкаська обласна лікарня ЧОР» на ім`я ОСОБА_12 нейрохірургічного відділення (т. 1 а.с. 206-209);

- протокол додаткового огляду предметів (відеозаписів) за участю свідка ОСОБА_65 від 20.08.2021 року з таблицею зображень до нього (т. 1 а.с. 211-214);

- протокол додаткового огляду предметів (відеозаписів) за участю свідка ОСОБА_66 від 26.08.2021 з таблицею зображень до нього (т. 1 а.с. 215-216);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімкам свідку ОСОБА_66 від 26.08.2021 року з довідкою до нього, згідно якого свідок ОСОБА_66 впізнав на фото № 2 особу, яка була з розбитою бровою та вчинила хуліганські дії. Згідно довідки на фотознімку № 2 зображений ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 217-218);

В судовому засіданні оглянуті відеозаписи з місця події, які зафіксовані на диски DVD-R та які визнані речовими доказами у справі.

Оцінюючи вказані докази, а також докази на які маються посилання у вироку суду в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, а доводи захисника щодо відсутності доказів доведення винуватості є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами.

Судом першої інстанції критично оцінена версія обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що потерпілий спровокував конфлікт та розцінена як обраний ними спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що покази потерпілого ОСОБА_12 та допитаних в ході судового розгляду свідків є чіткими, послідовними, узгоджуються між собою та з протоколами впізнання особи щодо вчинення хуліганських дій по відношенню до потерпілого ОСОБА_12 , даними відеозаписів з відеокамер, з яких встановлено, що ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_12 спереду і безпричинно умисно наніс йому декілька ударів правою рукою та правою ногою в голову, яку той, нахилившись вперед, прикривав обома руками, в цей час ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_12 ззаду, схопив його руками за тулуб та тримав, після чого умисно кинув на тротуарну плитку, коли потерпілий лежав без свідомості він умисно наніс йому ще два удари руками та один удар ногою по тулубу, чим завдав останньому побоїв, та з іншими доказами кримінального провадження, є об`єктивними та достовірними і викривають злочинні дії обвинувачених щодо вчинення хуліганства, яке супроводжувалось побоями ОСОБА_12 , тому суд першої інстанції, давши їм відповідну оцінку, обґрунтовано поклав їх в основу вироку.

Доводи захисника про те, що судом не доведено наявність в діях ОСОБА_7 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, є безпідставними.

Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК України визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм хуліганства, як злочину проти громадського порядку та моральності.

Головною рушійною силою хуліганських дій є бажання завдати шкоди не конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

Врахувавши викладені вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, та постановляючи вирок, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вчинили кримінальне правопорушення та встановив сукупність усіх передбачених законом ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Так, під час судового розгляду було встановлено, що обвинувачені та потерпілий були наглядно знайомі, оскільки навчалися в одному навчальному закладі, усі дії відбувалися в нічний час на вулиці міста біля входу до пивної ресторації «Ковбасофф», де були присутні й інші очевидці, які робили їм зауваження, обвинувачені вели себе зухвало і агресивно по відношенню до потерпілого ОСОБА_12 , демонструючи свою зневагу до оточуючих.

З огляду на обстановку й обставини подій, динаміку їх розвитку та об`єктивні ознаки насильницької поведінки обвинувачених, колегія суддів вважає, що протиправні дії обвинувачених були зумовлені не особистою неприязню до потерпілого, а бажанням протиставити себе суспільству та продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, що свідчить про наявність обов`язкових ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 296 КК України, та правильну юридичну кваліфікацію вчиненого.

Сукупність наведених у вироку доказів, які узгоджуються між собою, переконливо свідчать про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Зазначені вимоги судом першої інстанції виконано у повному обсязі.

Оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності колегія суддів вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , доведене.

При дослідженні доказів, суд першої інстанції дотримався вимог ст.94 КПК України, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності та прийшов до обґрунтованого висновку, що докази в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні хуліганства.

Таким чином у вироку суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, які суд дослідив та оцінив з дотриманням положень статей 85, 86, 88, 94 КПК України. В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їх достовірності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 та скасування вироку суду, закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 з підстав не доведення, що в діянні останнього є склад інкримінованого кримінального правопорушення.

За результатами апеляційного розгляду, колегією суддів не встановлено порушень вимог ст.ст. 22,94 370, 374 КПК України, як про це зазначає захисник в своїй апеляційній скарзі, оскільки вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення, надано оцінку всім зібраним доказам та обставинам кримінального провадження, з точки зору належності допустимості та взаємозв`язку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження, які б слугували підставами для скасування вироку суду, колегією суддів не встановлено.

Вимоги захисника про скасування вироку суду та призначення нового розгляду у суді першої інстанції є не обґрунтованими, оскільки в апеляційній скарзі не наведено підстав, передбачених ч. 1 ст. 415 КПК України, які б беззаперечно свідчили про скасування вироку.

В результаті апеляційного перегляду судового рішення, колегією суддів не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, передбачених ч.2 ст. 412 КПК України, які є безумовною підставою для скасування рішення, - апелянтом не наведено.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є співмірним вчиненому, необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а підстави для його скасування та призначення нового розгляду у суді першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати

у х в а л и л а :

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 липня 2024 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України.

Головуючий

Судді