Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ в метрополітені ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , звернувся до суду клопотанням про арешт майна.

Зазначав, що слідчим відділом Управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено 12.11.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.11.2024 року у вагоні електропотягу на станції «Дорогожичі» КП «Київський метрополітен» у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 невстановлена розслідуванням особа вирвала з рук мобільний телефон марки «РОСО М5» 4/128 гб ІМЕІ НОМЕР_1 ІМЕІ№ НОМЕР_2 , після чого зникла у невідомому напрямку, залишивши на станції особисту сумку з вмістом військового кітеля.

Під час досудового розслідування було проведено відпрацювання направлене на встановлення особи правопорушника та маршруту його пересування. Так, в ході відпрацювання було встановлено, що правопорушник який скоїв грабіж мобільного телефону ОСОБА_5 оплачував послуги КП «Київський метрополітен» банківською карткою яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно допиту потерпілої ОСОБА_5 правопорушник мав наступні прикмети «на вигляд приблизно 19-20 років на зріст десь 180 см., худорлявої тілобудови, зовнішність слов`янська, одягнений був в чорні штани, куртка чорно сіра, поділ кольорів на куртці був десь на рівні грудей, хлопець був одягнутий в капюшон бордового кольору мав рідкі вуса», що відповідає зовнішнім прикметам ОСОБА_6 . Крім того місце вчинення злочину, а саме станція метро «Дорогожичі» знаходиться в пішій доступності від місця проживання ОСОБА_6 .

На підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва про дозвіл на проведення обшуку, 21.11.2024 року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 та в ході обшуку було виявлено та вилучено:

- кофту з капюшоном бордового кольору;

- куртку з білим, сірим, чорним кольорами, що має поділ кольорів на рівні грудей;

- мобільний телефон марки «РОСО М5» 4/128 гб ІМЕІ НОМЕР_1 ІМЕІ№2 НОМЕР_3 ;

- банківську картку НОМЕР_4 ;

21.11.2024 року постановою слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві вилучені речі в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 а саме:

- кофту з капюшоном бордового кольору;

- куртку з білим, сірим, чорним кольорами, що має поділ кольорів на рівні грудей;

- мобільний телефон марки «РОСО М5» 4/128 гб ІМЕІ НОМЕР_1 ІМЕІ№2 НОМЕР_3 ;

- банківську картку НОМЕР_4 .

Було визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000202 від 12.11.2024 року.

У судове засідання власник майна ОСОБА_6 не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, суд про причини неявки не повідомив.

У судове засідання слідчий та власник телефону - ОСОБА_5 не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Слідчий суддя ухвалив розглядати клопотання за відсутності вказаних учасників справи.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, додані до клопотання документи, дійшов наступного висновку.

Установлено, що у провадженні СВ в метрополітені ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000202, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Пунктом 7 ч. 1ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначав, що з метою забезпечення збереження речових доказів необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(абз. 1 ч. 3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий у клопотанні вказав на те, що вилучені речі відповідають ознакам речових доказів, визначених у ст. 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до постанови слідчого СВ в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 від 21.11.2024 кофту з капюшоном бордового кольору, куртку з білим, сірим, чорним кольорами, що має поділ кольорів на рівні грудей, мобільний телефон марки «РОСО М5» 4/128 гб ІМЕІ НОМЕР_1 ІМЕІ №2 НОМЕР_3 , банківську картку НОМЕР_4 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000202.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(абз. 1 ч. 3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим у клопотанні доведено, що речі, на які слідчий просить накласти арешт, відповідають критеріям речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України.

Оцінюючи в сукупності надані докази, враховуючи мету арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Зважаючи на те, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на зазначені у клопотанні речі, вбачаю достатні обґрунтовані підстави для задоволення даного клопотання та накладення арешту на кофту з капюшоном бордового кольору, куртку з білим, сірим, чорним кольорами, що має поділ кольорів на рівні грудей, мобільний телефон марки «РОСО М5» 4/128 гб ІМЕІ НОМЕР_1 ІМЕІ №2 НОМЕР_3 , банківську картку НОМЕР_4 , з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 167, 168, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ в метрополітені ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на кофту з капюшоном бордового кольору, куртку з білим, сірим, чорним кольорами, що має поділ кольорів на рівні грудей, банківську картку НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_6 та мобільний телефон марки «РОСО М5» 4/128 гб ІМЕІ НОМЕР_1 ІМЕІ № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим або прокурором.

Ухвала підлягає оскарженню безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1