Справа №522/1974/25
Провадження №1-кс/522/966/25
УХВАЛА

05 лютого 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотаннястаршого слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Юркове Березівського району Одеської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної в рамках кримінального провадження №0000036 від 14.01.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшло клопотаннястаршого слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної в рамках кримінального провадження №0000036 від 14.01.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України, обґрунтоване наступним.

Слідчим відділом УСБУ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№0000036 від 14.01.2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 року о 05-00 год., за наказом президента Російської Федерації ОСОБА_7 , збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, термін дії воєнного стану продовжено на 30 днів указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 (затверджений Законом України № 2119-IX від 15.03.2022) та від 18.04.2022 № 259/2022 (затверджений Законом України 2212-IX від 21.04.2022), а також на 90 днів - Указами Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 (затверджений Законом України № 2263-IX від 22.05.2022), від 12.08.2022 № 573/2022 (затверджений Законом України № 2500-IX від 15.08.2022), від 07.11.2022 (затверджений Законом України № 2738-IX від 16.11.2022), від 06.02.2023 № 58/2023 (затверджений Законом України № 2915-IX від 07.02.2023), від 01.05.2023 № 254/2023 (затверджений Законом України № 3057-IX від 02.05.2023), від 26.07.2023 № 451/2023 (затверджений Законом України № 3275-IX від 27.07.2023), від 06.11.2023 № 734/2023 (затверджений Законом України № 3429-IX від 08.11.2023), від 05.02.2024 № 49/2024 (затверджений Законом України № 3564-IX від 06.02.2024), від 23.07.2024 № 469/2024 (затверджений Законом України № 3891-ІХ від 23.07.2024), від 28.10.2024 № 740/2024 (затверджений Законом України № 4024-ІХ від 29.10.2024).

В розумінні положень ст. 2 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими від 12.08.1949, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між Російською Федерацією та Україною з 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Приблизно на початку січня 2025 року, більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, але не пізніше 11 год. 40 хв. 03.02.2025 до громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який постійно проживав в м. Одесі, використовував мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J3», модель «SM-J320H», номер телефону НОМЕР_1 , був зареєстрований в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) "Telegram" під іменами " ОСОБА_9 " та « ОСОБА_10 », в ході спілкування в месенджері "Telegram" звернувся невстановлений співробітник розвідувального органу держави-агресора - Російської Федерації, який знаходився у невстановленому місці на території Російської Федерації або на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України (точне місце не встановлене), був зареєстрований в месенджері «Telegram» під іменем " ОСОБА_11 " (ім`я користувача: " ОСОБА_12 "), з пропозицією і вказівками здійснювати з метою ослаблення держави на території м. Одеси і Одеської області підпали релейних шаф сигнальних установок та інших засобів управління рухомим складом Одеської залізниці, яка має важливе народногосподарське та оборонне значення.

На вказану пропозицію і вказівки ОСОБА_8 відповів згодою, тим самим вступив із зазначеним невстановленим співробітником розвідувального органу Російської Федерації у злочинну змову, направлену на вчинення диверсій.

В свою чергу, ОСОБА_8 на виконання спільного злочинного умислу з пропозицією і вказівками здійснювати з метою ослаблення держави на території м. Одеси і Одеської області підпали релейних шаф сигнальних установок та інших засобів управління рухомим складом Одеської залізниці, яка має важливе народногосподарське та оборонне значення, звернувся до громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на що ОСОБА_5 відповіла згодою, тим самим вступила з ОСОБА_8 у злочинну змову, направлену на вчинення диверсій.

На початку січня 2025 року, більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, але не пізніше 11 год. 40 хв. 03.02.2025 ОСОБА_8 здійснював пошук та узгодження об`єктів диверсії з невстановленим співробітником розвідувального органу держави-агресора - Російської Федерації, який знаходився у невстановленому місці на території Російської Федерації або на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України (точне місце не встановлене) та був зареєстрований в месенджері «Telegram» під іменем " ОСОБА_11 " (ім`я користувача: " ОСОБА_12 ").

Надалі у цей же період часу ОСОБА_8 знайшов та узгодив з невстановленим співробітником розвідувального органу держави-агресора - Російської Федерації, був зареєстрований в месенджері «Telegram» під іменем " ОСОБА_11 " (ім`я користувача: " ОСОБА_12 ") об`єкт диверсії, а саме - релейну шафу вхідного світлофору "Ч" станції "Одеса - Східна", яка розташовувалася в межах залізничного перегону біля станції "Одеса - Східна" (1296 км, пікет 10) регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця».

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_8 03.02.2025 підшукав засоби для вчинення диверсії, а саме: придбав засіб ініціювання підпалу (автомобільний бензин) на невстановленій АЗС в м. Одесі, а також заздалегідь приготував ганчір`я, з метою ефективнішого підпалу обладнання, яке знаходилось в релейній шафі.

03.02.2025, більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, але не пізніше 11 год. 40 хв. 03.02.2025, ОСОБА_5 за вказівкою ОСОБА_8 пішки прийшла до місця проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 пішки дійшли до місця розташування релейної шафи вхідного світлофору "Ч" станції "Одеса-Східна", яка розташовувалася в межах залізничного перегону біля станції "Одеса-Східна" (1296 км, пікет 10) регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», маючи при собі засоби вчинення кримінального правопорушення - засіб ініціювання підпалу (автомобільний бензин), ганчір`я.

Прибувши на зазначену ділянку місцевості, ОСОБА_8 знайшов поблизу автомобільну шину і вирішив застосувати її як додатковий засіб запалювання зазначеної релейної шафи, а також визначив на місцевості розташування релейної шафи вхідного світлофору "Ч" станції «Одеса-Східна», яка розташовувалася в межах залізничного перегону біля станції «Одеса-Східна» (1296 км, пікет 10) регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця".

Завершуючи спільні протиправні дії по вчиненню диверсії в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту України з Російською Федерацією, 03.02.2025, приблизно о 11-40 год., ОСОБА_5 , діючи умисно, на виконання завдання невстановленого співробітника розвідувального органу Російської Федерації, спільно з ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ним, будучи обізнаною щодо розпочатої у 2014 році збройної агресії Російської Федерації проти України, яка 24.02.2022 набула характеру широкомасштабного військового вторгнення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді загрози національній безпеці в економічній і воєнній сферах, а також державній власності, переслідуючи мету ослаблення держави в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту, вчинила дії, спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме - здійснила підпал релейної шафи вхідного світлофору "Ч" станції "Одеса-Східна", яка розташовувалася в межах залізничного перегону біля станції "Одеса-Східна" (1296 км, пікет 10) регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця" та відноситься до об`єкту критичної інфраструктури стратегічного призначення.

При цьому, ОСОБА_5 , діючи спільно ОСОБА_8 , розклала поряд з релейною шафою вхідного світлофору "Ч" станції "Одеса-Східна", яка розташовувалася в межах залізничного перегону біля станції "Одеса-Східна" (1296 км, пікет 10) регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця", раніше підготовлену автомобільну шину і ганчір`я, після чого ОСОБА_8 облив автомобільну шину і ганчір`я разом з корпусом зазначеної релейної шафи раніше підготовленим ініціатором підпалу (автомобільним бензином) і за допомогою запальнички підпалив їх.

Однак, протиправні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_8 по вчиненню з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народогосподарське та оборонне значення, вчинене у умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту, не були закінчені з причин, що не залежали від їхньої волі, оскільки розміщене в релейній шафі сигнальної установки обладнання не спалахнуло і не загорілось.

У свою чергу, ОСОБА_8 за допомогою відеокамери власного мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J3» модель «SM-J320H», номер телефону НОМЕР_1 , знімав весь процес підпалу на відеозапис, після чого, використовуючи месенджер "Telegram", направив відеозапис, знятий під час підпалу, невстановленому співробітнику розвідувального органу держави-агресора - Російської Федерації, який знаходився у невстановленому місці на території Російської Федерації або на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України (точне місце не встановлене), був зареєстрований в месенджері «Telegram» під іменем " ОСОБА_11 " (ім`я користувача: " ОСОБА_12 ").

Релейна шафа вхідного світлофору "Ч" станції "Одеса-Східна", яка розташовувалася в межах залізничного перегону біля станції "Одеса-Східна" (1296 км, пікет 10) регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця", відноситься до об`єкту критичної інфраструктури стратегічного призначення.

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України - закінчений замах на диверсію, за ознаками: закінчений замах на вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинений в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту, за попередньою змовою групою осіб.

03.02.2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України.

04.02.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення вх. №65/16/912 від 03.02.2025 року;

- протоколом огляду місця події релейної шафи вхідного світлофору "Ч" станції "Одеса - Східна", яка розташовувалася в межах залізничного перегону біля станції "Одеса - Східна" (1296 км, пікет 10) регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця" від 03.02.2025 року;

- актом про пожежу ДСНС від 03.02.2025 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 03.02.2025 року;

- протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено речові докази протиправної діяльності;

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 04.02.2025 року;

- іншими матеріалами досудового розслідування у сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання її винною, їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, що згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України дозволяє обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, застосувавши до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваної ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 проти застосування запобіжного заходу заперечувала, зазначила, що підозрювана раніше не судима, має постійне місце проживання та не має намірів ухилятись від досудового слідства та суду.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала позицію захисника.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої їй підозри у вчиненні вказаного злочину.

Так, пред`явлена ОСОБА_5 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме:

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення вх. №65/16/912 від 03.02.2025 року;

- протоколом огляду місця події релейної шафи вхідного світлофору "Ч" станції "Одеса - Східна", яка розташовувалася в межах залізничного перегону біля станції "Одеса - Східна" (1296 км, пікет 10) регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця" від 03.02.2025 року;

- актом про пожежу ДСНС від 03.02.2025 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 03.02.2025 року;

- протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено речові докази протиправної діяльності;

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 04.02.2025 року;

- іншими матеріалами досудового розслідування у сукупності.

Слідчим суддею встановлено, що на даний час проводиться збір доказової бази, у зв`язку з чим підозрювана має виконувати процесуальні обов`язки, які мають забезпечити об`єктивне та всебічне досудове розслідування в найкоротші строки.

Підозрювана ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість злочину, у вчиненні якого вона на цей час підозрюється, а саме у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на 15 років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого засудження.

Так, на думку слідчого судді, побоюючись виду та розміру міри покарання, яке загрожує ОСОБА_5 в разі засудження, вона може вжити заходів для знищення доказів своєї вини, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на території інших держав, що підтверджується тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру; проживанням в м. Одесі, яке розташоване поблизу державного кордону України з Республікою Молдовою; відсутністю в нього постійних джерел існування;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії; тим, що всі обставини вчинення кримінального правопорушення на даний час не встановлені; тим, що всі особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення, і свідки на даний час не встановлені; тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення, але на даний час не встановлених, що підтверджується тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру; тим, що всі обставини вчинення кримінального правопорушення на даний час не встановлені; тим, що всі особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення, і свідки на даний час не встановлені і не допитані;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується його мотивом створення загрози національній безпеці в економічній і воєнній сферах, а також державній власності.

Окрім того, слідчий суддя враховує, що підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , полягає в тому, що вона вчинила кримінальне правопорушення під час воєнного стану в умовах агресії російської федерації та зазначені дії можуть завдати шкоди життю (здоров`ю) військовослужбовців, обороноздатності державиперешкодити законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань, що підтверджує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перелічені обставини, відповідно до ст. 177 КПК України, є підставою для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та свідчать, що обрання менш суворого запобіжного заходу до підозрюваної не запобігатиме наведеним ризикам.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України підозрюваній можливо обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Враховуючи, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України, 04.02.2025 року, то досудове розслідування має бути закінчено до 04.04.2025 року.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Також, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя вважає за можливе в даному випадку розмір застави не визначати.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 182, 183, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 371-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотаннястаршого слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної в рамках кримінального провадження №0000036 від 14.01.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України, задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.04.2025 року.

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , тобто з 03.02.2025 року.

Розмір застави не визначати.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1