УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,-

встановив:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту на майно. У клопотанні зазначено, що слідчими здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000706.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира вирішено питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно автомобіль марки Ford escort, н.з. НОМЕР_1 , а також мобільний телефон марки Motorola.

Заявник звертається до положень ст. 170 КПК України, яка визначає підстави та умови накладення арешту на майно, та вказує на відстутність юридичної виправданості у застосуванні відповідного процесуального заходу кримінального забезпечення. Так, за твердженням учасника, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно майна, на яке накладено арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної оосби отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

ОСОБА_3 звертає увагу, що він не є підозрюваним у криманальному провадженню, а потреби досудового розслідування не обгрунтовують подальше збереження заходів забезпечення у кримінальному провадженню у вигляді арешту на майно.

Заявник просить скасувати арешт на майно: автомобіль марки Ford escort, н.з. НОМЕР_1 , мобільний телефон марки Motorola, зобов`язати слідчого повернути відповідне майно.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав клопотання про скасування арешту.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

Так, 20.05.2024 близько 14 год. 14 хв. за адресою: м. Житомир, вул. Героїв Базару, 3, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки «Форд Екскорт», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням якого був гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де в ході візуального огляду в багажному відділенні виявлено речовину, ззовні схожу на наркотичну.

Відомості за даним фактом 20.05.2024 було внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження №0000706 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В подальшому, дізнавач СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області звернувся до Богунського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно, в обгрунтування якого, зокрема, зауважив, що "20.05.2024 до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надійшов рапорт командира взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Житомирській області, який повідомив, що 20.05.2024 під час патрулювання близько 13 год. 48 хв. за адресою: м. Житомир, вул. Героїв Базару, 3, було зупинено автомобіль марки «Форд Ексорт» з д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в якого під час перевірки в порядку ст. 35 п. 7 ЗУ «Про НПУ», в багажному відділенні автомобіля марки «Форд Ескорт», д.н.з. НОМЕР_1 , було виявлено полімерний пакет, в якому знаходиться кристалічна речовина білого кольору, яка схожа на наркотичну. Також в ході проведення поверхневої перевірки гр. ОСОБА_3 було виявлено речовину, схожу на наркотичну".

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира накладено арешт на три зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору та мобільний телефон марки «Motorola» в корпусі чорного кольору з IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , в якому перебуває сім-карта мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_4 .

Отже, слідчим суддею не отримано відомостей про фактичне застосування заходів кримінального забезпечення відносно вилученого майна транспортного засобу.

Є необхідним звернути увагу, що слідчим суддею Богунського районного суду м.Житомира в ухвалі від 12.07.2024 року № 295/10662/24, постановленої за результатом розгляду клопотання про проведення обшуку у транспортному засобі, при викладенні описової частини рішення вказано про утримання вилученого транспортного засобу на майданчику тимчасового утримання без ухвали слідчого судді.

За таких обставин, подане клопотання в частині скасування арешту на транспортний засіб є безпідставним, а заявник не позбавляється можливості звернутись до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність дізнавача, що пов`язана із неповерненням тимчасово вилученого майна в пурядку ч.1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Вирішуючи питання ґрунтовності клопотання в розрізі вимог про скасування арешту на вилучений телефон слідчий суддя керується таким міркуванням.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За положеннями ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).

Згідно з ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Заявником не надано доказів на підтвердження необґрунтованості застосованих заходів забезпечення, або недоцільності їх подальшого застосування.

Продовження дії заходів забезпечення у вигляді арешту, на думку слідчого судді, є необхідним з метою збереження речових доказів, оскільки майно, відносно якого застосовано арешт, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, і саме з цієї правової підстави виходив слідчий суддя, вирішуючи питання про накладення арешту на майно.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею не встановлено порушення балансу інтересів між загальними попитами суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Застосовані заходи кримінального забезпечення відповідають критерям необхідності, доцільності, направлені на досягнення завдань кримінального провадження, що полягають у захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Приймаючи до уваги вищевикладене, клопотання не підлягає до задоволення. .

Керуючись ст.ст. 98, 100, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1