Справа 688/5504/24
№ 1-кп/688/53/25
ВИРОК

Іменем України

17 лютого 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 0000624 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозичне Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно умисно систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, з якою проживає в одному будинку та пов`язаний спільним побутом, що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя.

Зокрема, 1 лютого 2024 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_7 , а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру, що полягали у штовханні та образах її нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю, чим порушив вимоги п.п. 14, 17 ч. 1 ст. 1, п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім цього, 10 лютого 2024 року близько 15 години 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_7 , а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у образах потерпілої нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим порушив вимоги п. 14 ч. 1 ст. 1, п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.02.2024 ОСОБА_4 за вказаними фактами визнано винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Не припиняючи свої умисні, протиправні дії, направлені на вчинення систематичного домашнього насильства, ОСОБА_4 19 вересня 2024 року в період часу з 11 години 00 хвилин по 14 годину 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , висловлював до матері ОСОБА_7 словесні образи, погрози, нецензурну лайку та наніс їй долонями та кулаками обох рук, дерев`яною палицею щонайменше дванадцять ударів в ділянку грудної клітки, голови, верхніх та нижніх кінцівок, що завдало ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, забоїв м`яких тканин обличчя, саден в ділянці обличчя, які в сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень ЛЕГКОГО ступеня тяжкості як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; забою (синців) в ділянці грудної клітки справа, синців в ділянці правої та лівої стопи, забоїв та саден обох верхніх кінцівок, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень ЛЕГКОГО ступеня тяжкості та психологічні страждання, чим порушив вимоги п.п. 14, 17 ч. 1 ст. 1, п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству».

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 03 жовтня 2024 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_7 , а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у образах нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим порушив вимоги п. 14 ч. 1 ст. 1, п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству».

Дії ОСОБА_4 у вигляді систематичного вчинення домашнього насильства відносно матері ОСОБА_7 призвели до погіршення якості її життя та завдали фізичних та психологічних страждань у вигляді: внутрішньої конфліктності уявлень про себе, вразливості, невпевненостіта переживань комплексу негативних емоцій: безпорадності, страху, безвиході, невизначеності, образи та пригніченості, відчуття тривожних очікувань та нездатності себе захистити.

За таких обставин, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в домашньому насильстві, тобто в умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 126-1 КК України.

6 лютого 2025 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальних провадженнях № 0000624 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, та сторони угоди узгодили покарання, яке слід призначити останньому за вчинення цього злочину - 1 рік позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю, визначеною судом.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав та пояснив, що вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згідний, угода є добровільною, укладена за його власним бажанням, без тиску зовнішніх обставин, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, які йому були роз`яснені судом.

Захисник ОСОБА_5 підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.

Представник потерпілої ОСОБА_6 . В судовому засіданні підтримала угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає інтересам потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_7 . В судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, представника потерпілої, суд вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено діяння, передбачене ст. 126-1 КК України, що є нетяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана потерпілій ОСОБА_7 , яка надала письмову згоду на укладення угоди. Укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості від 6 лютого 2025 року, укладена між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 , відповідає вимогам закону, інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів потерпілої, може бути виконана обвинуваченим, в зв`язку з чим підлягає затвердженню судом.

Згідно з частиною першою статті 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідає характеру, тяжкості вчиненого діяння та особі винного.

Відповідно до частини другої статті 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В силу частини четвертої статті 75 КК України іспитовий строк встановлюється тривалістю від одного року до трьох років.

Частиною першою статті 76 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Згідно з частиною першою статті 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.

Підстави застосування спеціальної конфіскації відповідно до статтей 961, 962 КК відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтею 126-1 КК України, статями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 6 лютого 2025 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України, і призначити йому узгоджене покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі статтей 76, 91-1 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3) направлення для проходження програми для кривдників.

Вирок може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області:

-обвинуваченою, захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди;

-прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, не пізніше наступного дня направити потерпілим.

Суддя ОСОБА_1