Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/424/2024 Справа № 641/411/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за № 000674 від 19.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за № 0000674 від 19.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що органами досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 інкриміновано в провину вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Під час судового розгляду даного кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 про дату і час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, але до суду не з`являвся, відомостей про поважність причин, що перешкоджають його прибуттю до суду не надав. Під час виконання ухвали суду про привід, співробітниками поліції, за місцем мешкання ОСОБА_4 не виявлено. У зв`язку з неможливістю встановлення місцеперебування обвинуваченого та переховуванням від суду, судом оголошено ОСОБА_4 у розшук. Таким чином, прокурор наголосив про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які доводяться в тому числі невиконанням процесуальних обов`язків обвинуваченим, зокрема обвинувачений - може вчинити інше кримінальне правопорушення; може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, тому прокурор вважав за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків впродовж судового розгляду.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений заперечував щодо задоволення клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.

Так, як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений в судові засідання не з`являвся, причину неявки суду не повідомляв, про дату і час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином. Згідно рапорту співробітників поліції, місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено, у зв`язку з чим ухвала суду про привід виконана не була, у зв`язку з неможливістю встановлення його місцезнаходження, тому обвинувачений ОСОБА_4 був оголошений у розшук.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доцільність тримання обвинуваченого під вартою повинна забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно рішень ЄСПЛ у справі «Бегчіев проти Молдови» ризик втечі повинен оцінюватися в світлі таких факторів, як характер людини, його моральні принципи, наявність місця проживання і роботи, сімейні узи, будь-які інші зв`язки з країною, в якій ведеться його переслідування; справа «Ньюмейстер проти Австрії» ризик втечі неминуче знижується з плином часу, проведеного в ув`язненні; «Гаріцкі проти Польщі», «Храіді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії» серйозність майбутнього покарання є релевантною обставиною при оцінці небезпеки втечі обвинуваченого, сама по собі тяжкість звинувачення не може служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення, що також знайшло своє відображення в рішенні Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції» «попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Свершов проти України», тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, що відноситься до категорії тяжких, в силу ст. 89 КК України не судимий, має постійне місця проживання та реєстрації, та вважає за доцільне відмовити в задоволенні клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 177, 183 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний тест ухвали складений 23.12.2024 року.

Cуддя- ОСОБА_1