Справа № 298/463/25
Номер провадження 1-кс/298/39/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року с-ще Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,

доставленого під вартою підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в селищі Великий Березний, клопотання заступника начальника відділення поліції начальника СВ відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000063 від 19.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волосянка Великоберезнянського району Закарпатської області, мешканця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, громадянина України, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділення поліції начальник СВ відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 21.03.2025 року звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що у відповідності до ст.23 Закону України «Про національну поліцію» (Далі - Закону) завданнями поліції є: вжиття заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» - працівники Національної поліції являються працівниками правоохоронного органу.

Відповідно до ст.42 Закону, поліція під час виконання своїх повноважень, уповноважена застосовувати такі заходи примусу як фізичний вплив (сила); застосування спеціальних засобів; застосування вогнепальної зброї.

Фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників.

Спеціальні засоби як поліцейські заходи примусу - це сукупність пристроїв, приладів і предметів, спеціально виготовлених, конструктивно призначених і технічно придатних для захисту людей від ураження різними предметами (у тому числі від зброї), тимчасового (відворотного) ураження людини (правопорушника, супротивника), пригнічення чи обмеження волі людини (психологічної чи фізичної) шляхом здійснення вїіливу на неї чи предмети, що її оточують, з чітким регулюванням підстав і правил застосування таких засобів та службових тварин.

Для виконання своїх повноважень поліцейські можуть використовувати такі спеціальні засоби: гумові та пластикові кийки; електрошокові пристрої контактної та контактно-дистанційної дії; засоби обмеження рухомості (кайданки, сітки для зв`язування тощо) та інше.

У відповідності до статті 44. Закону поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Так, у відповідності до наказу про призначення на посаду № 205 о/с від 26.10.2023 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено на посаду начальника сектору превенції відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що, 19.03.2025 близько 14.00 години начальник сектору превенції відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконуючи свої безпосередні функціональні обов`язки у відповідності до наказу № 650 від 28.07.2017 «Про затвердження Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громад», здійснював свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України "Про Національну поліцію", "Про запобігання та протидію домашньому насильству", "Про забезпечення рівних прав і можливостей жінок і чоловіків", "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", "Про соціальну адаптацію осіб, які відбувають чи відбули покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк", "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону", інших актів законодавства, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, а також у відповідності до закону ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснював діяльність спрямовану на перевірку документів в осіб чоловічої статі призовного віку.

Зокрема встановлено, що 19.03.2025 близько 14.00 годин ОСОБА_7 знаходився в дворогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 по місцю проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який попередньо запропонував ОСОБА_7 спільно з ним пройти до його помешкання для пред`явлення документів, де в подальшому ОСОБА_8 очікував на подвір`ї до поки гр. ОСОБА_5 зайшов до будинку після чого виніс документи, що посвідчують особу та військово-облікові документи. Під час їх перевірки поліцейським було виявлено, що ОСОБА_5 відповідно до вимог чинного законодавства потребує оновлення військово-облікових даних про, що повідомив останньому, а саме необхідність оновлення облікових даних у РТЦК та СП. В свою чергу ОСОБА_5 почав поводитись агресивно, висловлюватись в адресу працівника поліції нецензурною лайкою, в результаті чого виникла словесна перепалка між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з приводу військово- облікових даних.

В подальшому ОСОБА_5 повідомив поліцейському, що зараз винесе необхідні документи, щоб уникнути розбіжностей та знов попрямував до будинку, в цей час ОСОБА_7 перебував на подвір`ї домогосподарства. Через 1- 2 хвилини ОСОБА_5 вибіг з будинку з сокирою в руках, якою активно почав погрожувати працівникові поліції, тобто замахувався сокирою в його сторону для спричинення тілесних ушкоджень. У відповідності до ст. 42, 44, 45 ЗУ «Про національну поліцію», ОСОБА_7 було застосовано такі заходи примусу як фізична сила, під час якої він вибив з рук ОСОБА_5 сокиру. В результаті вказаних дій під час штовханини ОСОБА_5 схопивши ОСОБА_7 за формений одяг, повалив останнього на землю де між ними в подальшому відбувалась боротьба, яка тривала декілька хвилин та під час якої ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 один удар рукою, стиснутою в кулак в обличчя зліва, в результаті чого наніс останньому тілесну ушкодження.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відомості про дану подію було зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000063 від 19 березня 2025 року за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ст.345 ч.2 КК України.

В порядку ст.208 КПК України 19.03.2025 о 03.30 год. затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 .

Органом досудового розслідування за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні 20.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

Згідно із ч.1 ст.177 КПК України, метою для застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Із змісту частини другої цієї ж статті випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у відповідності до статті 178 КПК України необхідно врахувати, що у сторони обвинувачення наявні достатні та вагомі докази вини ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину, що були наведені у вказаному клопотанні та додані до нього.

Разом з тим, в органу досудового розслідування є підстави вважати, що ОСОБА_5 усвідомлюючи яке-покарання йому загрожує в разі доведення його вини може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тим самим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Окрім того, з метою забезпечення покладених на нього процесуальних обов`язків, існує ризик його протиправної поведінки у майбутньому, а також те, що вказаним ризикам неможливо буде запобігти без обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Отже, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та з метою забезпечення виконання покладених на нього обов`язків, перешкоджання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , підтримав клопотання начальника СВ та просив таке задовольнити. Пояснив, що запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту не є найбільш суворим, і в даній ситуації від буде достатній та ефективний для запобігання відповідним ризикам і належної поведінки підозрюваного. Для запобігання тиску на потерпілого та свідків, просив зобов`язати підозрюваного утриматись від спілкування із такими.

Підозрюваний ОСОБА_5 , погодився із думкою свого адвоката.

Захисник підозрюваного адвоката ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила пояснивши, що підозрюваний працює на автозаправці, робочий час у нього охоплюється і нічним, а отже при забороні відлучатися із місця проживання він не зможе відвідувати роботу, що у свою чергу позбавить його засобів для заробітку та можливості доглядати за матір`ю і сплачувати аліменти на дітей.

Заслухавши доводи та думку учасників справи, дослідивши матеріали провадження, додані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч.1 та ч.4 ст.214 КПК України внесено до ЄРДР за № 0000063 від 19 березня 2025 року.

Правова кваліфікація вказаного кримінального правопорушення ч.2 ст.345 КК України.

ОСОБА_5 20 березня 2025 року, було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення (злочину); тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення (злочину); розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення (злочину) підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України ОСОБА_5 може бути призначено покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (злочину); наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного, враховую вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд відхиляє доводи адвоката про те, що підозрюваний офіційно працює, в тому числі і в нічний час, а тому даний запобіжний захід позбавить його засобів для заробітку та можливості доглядати за матір`ю і сплачувати аліменти на дітей, оскільки працевлаштування підозрюваного нічим не підтверджено, як і не підтверджено, що він сплачує аліменти. А відносно можливості належним чином надавати допомогу матері, то адвокатам не наведено у чому саме, домашній арешт в певний період доби, по місцю їх спільного проживання вплине на неможливість надавати дану допомогу.

Враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, начальником СВ доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (злочину); достатні підстави вважати, що у діях, поведінці підозрюваного існують ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, вчиняти тиск на потерпілого та свідків; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 198, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , який підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 19 травня 2025 року, включно.

Заборонити ОСОБА_5 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах, бомбосховищах на випадок оголошення повітряної тривоги.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за першим викликом слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим, у кримінальному провадженні № 0000063.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під домашнім арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Термін дії ухвали закінчується 19 травня 2025 року.

Повний текст ухвали оголошено 26 березня 2025 року о 10 годині 50 хвилин.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: ОСОБА_1