Справа № 553/4094/22
№ провадження 1-в/646/174/2025
УХВАЛА

07 квітня 2025 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» заяву ОСОБА_5 про приведення вироків Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.08.2023 р. та Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.08.2024 р. у відповідність до Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

в с т а н о в и в:

До суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про приведення вироків Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.08.2023 р. та Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.08.2024 р. у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-IX, зміну строку покарання.

Вислухавши думку засудженого ОСОБА_5 , який подану ним заяву підтримав, представника ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», який просив розглянути заяву на розсуд суду, прокурора, який не заперечував проти її задоволення, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.08.2023 р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання звільнено з випробувальним строком на 1 (один) рік.

Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.08.2024 р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1ст.309КК України та призначено покарання у виді1(одного) року обмеження волі. На підставі п.п. «б» п. 1 ч. 1ст. 72 КК Українитаст. 71 КК Україниза сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднано покарання невідбуте ним за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.08.2023 та остаточно призначено покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст.51КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян для цілей кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року. Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2022 року був встановлений у розмірі 2481 гривень.

За вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.08.2023 р. ОСОБА_5 09.07.2022 р. приблизно о 16:15 год., більш точного часу не встановлено, знаходячись за адресою : м. Харків, пров. Лиманський, буд. №6, скориставшись тим, що в наслідок ракетного удару було пошкоджено стіну Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №35, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає, взібрався по цеглам на третій поверх приміщення, після чого таємно викрав майно, а саме: радіосистему ТМ «Shyre», UT4, Diversity Receiver, вартістю 426 гривень, та акустичну систему ТМ «Genius SP-N200», вартістю 250 гривень, що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

У відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Але у своїй заяві засуджений ОСОБА_5 просить привести вироки суду у відповідність до Закону від 18.07.2024 року №3886-IX, тобто фактично заява містять вимогу про зміну вироків, які набрали законної сили, що неможливо на стадії виконання вироку, не є повноваженнями суду та суперечить положенням ст. 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України. З клопотанням про звільнення від покарання засуджений ОСОБА_5 не звертався.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 74 КК України суд позбавлений на час розгляду справи перерахувати відбуте засудженим покарання за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу в зв`язку з ненаданням засудженим таких відомостей.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За таких підстав заява засудженого ОСОБА_5 підлягає поверненню особі, яка її подала, для належного оформлення.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_5 про приведення вироків Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.08.2023 р. та Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.08.2024 р. у відповідність до Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» повернути особі, що її надіслала.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1