УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

21 березня 2025 рокуСправа № 495/1692/25
Номер провадження 1-кс/495/539/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №40000255 від 21.02.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Тарутинського району, Одеської області, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, здобувача освіти ВСП "Одеський автомобільно-дорожній коледж Національного університету "Одеська політехніка", не депутата, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2025 старший слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням (вхід. №7434/25) про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №40000255 від 21.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні

Неповнолітній ОСОБА_4 , вступивши у злочину змову з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та іншою невстановленою в ході слідства особою, достовірно знаючи, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 за № 64/2022, який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами), у лютому 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись у невстановленому слідством місці, діючи із корисливих мотивів, вступили у злочинну змову, спрямовану на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України та, добре розуміючи порядок перетину та недоторканість державного кордону України, організували діяльність, метою якої є незаконне переправлення осіб через державний кордон України, та розробили відповідний злочинний план, який передбачав поширення серед знайомих осіб та у соціальних мережах та спеціальні програми для обміну повідомленнями (месенджери), інформації щодо надання платних послуг щодо незаконного переправлення через державний кордон України, підшукуванні та вербуванні осіб, які бажають залишити територію України у напрямку Республіки Молдова, яким тимчасового обмежено право на виїзд з території України.

Так, в лютому 2025 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 якому тимчасово обмежено право на виїзд з України перебуваючи в місті Одеса, від свого знайомого дізнався про те, що ОСОБА_4 надає послуги щодо перетину державного кордону України поза межами пунктів пропуску.

Для цього, в лютому 2025 року ОСОБА_9 , зателефонував за наявним телефонним номером: НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , де останній йому повідомив, що може допомогти в перетині державного кордону України в напрямку Республіки Молдови, послуга буде коштувати 7000 (сім тисяч) доларів США. В вказану суму входила допомога в перетині пунктів пропуску «Маяки» та «Удобне», розселення в селі Олександрівка Білгород-Дністровського району Одеської області та переправлення через державний кордон України поза межами пунктів пропуску. На вказану пропозицію ОСОБА_9 погодився, та отримав від ОСОБА_10 вказівку зв`язатись за номером телефону НОМЕР_2 до ОСОБА_8 , який проінструктує з питань незаконного перетину державного кордону України.

В подальшому ОСОБА_8 надав вказівку ОСОБА_9 прибути до селища Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області, де необхідно буде передати частину грошей у сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США, та отримати подальші вказівки щодо незаконного перетину державного кордону України.

В подальшому ОСОБА_8 , 19.03.2025 знаходячись на автовокзалі по вул. Осипенко, 26 в селищі Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області, зустрівши ОСОБА_9 отримав від нього 4000 (чотири тисячі) доларів США, та надав вказівку сісти на рейсовий автобус у напрямку с. Олександрівка Білгород-Дністровський району Одеської області, де його мав зустріти ОСОБА_4 . Після передачі грошових коштів о 12:40 працівниками правоохоронних органів ОСОБА_8 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а його незаконні дії припинено.

В свою чергу ОСОБА_9 прибувши до села Міняйлівка Білгород-Дністровського району Одеської області 19.03.2025 приблизно о 17:00, зустрівся з ОСОБА_4 який посадив ОСОБА_9 посадив на свій мотоцикл та вирушили до села село Олександрівка Білгород-Дністровський району Одеської області.

Того ж дня, прибувши в село Олександрівка Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_10 заселив ОСОБА_9 до невстановленого в ході слідства будинку, та надав вказівку чекати останнього до темної пори доби, для подальшого перетину державного кордону України.

Приблизно о 20:30, 19.03.2025 ОСОБА_10 прибувши до невстановленого в ході слідства будинку, отримав від ОСОБА_9 4000 (чотири тисячі) доларів США, за організацію незаконного перетину державного кордону України та надав вказівку вирушати до лінії Державного кордону України з Республікою Молдова. В 20:40 працівниками правоохоронних органів ОСОБА_10 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а його незаконні дії припинено.

В подальшому, 20.03.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Тарутинського району, Одеської області, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, здобувача освіти ВСП "Одеський автомобільно-дорожній коледж Національного університету "Одеська політехніка", не депутата, раніше не судимого повідомлено про те, що він підозрюється в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами та вказівками, наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, а саме організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами та вказівками, наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, карається позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у ст. 177 КПК України, і в обґрунтування обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 є ризик того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки йому відомі шляхи перетину державного кордону, підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних оскільки їх на теперішній час допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного, внаслідок психологічного тиску шляхом погроз або вмовляння, можуть змінити показання, або ухилятись від з`явлення для давання показань; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінального правопорушення за ст. 332 ч. 3 КК України у відповідності до ст. ст. 177-178 КПК України вважаю, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу до підозрюваного у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість скоєного злочину ОСОБА_4 може призвести до вчинення підозрюваним інших, більш тяжких кримінальних правопорушень та не зможе запобігти вчиненню підозрюваним інших кримінальних правопорушень, адже передбачають обов`язки, які не пов`язані із обмеженням свободи особи.

Оцінюючи наведені очевидні ризики у сукупності, вважаю їх реальними та такими, що повністю виправдовують запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово покидати місце свого проживання.

Позиції сторін

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_4 , його захисник - адвокат ОСОБА_6 та законний представник ОСОБА_5 у судовому засіданні просили застосувати нічний домашній арешт.

Мотивація суду

Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Наявність обґрунтованої підозри

В рамках кримінального провадження №0000255 від 21.02.2025 року, 20 березня 2025 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами та вказівками, наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні злочину підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами.

Слідчий суддя наголошує, що на даному етапі досудового розслідування при вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, повноваження слідчого судді обмежуються оцінкою доказів на предмет їх переконливості щодо висновку про можливість вчинення кримінального правопорушення за конкретних обставин та конкретною особою, а отже мова йде виключно про обґрунтоване припущення.

Очевидних не відповідностей змісту повідомлення про підозру ОСОБА_4 вимогам ст. 277 КПК України у судовому засіданні не встановлено.

Дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину. Надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що кваліфікуються за ч. 3 ст. 332 КК України.

Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор

Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1ст. 194 КПК України).

Так слідчим у клопотанні було зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 :

1 - переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні тяжкого злочину в умовах воєнного стану, за який законом передбачено покарання від 7 до 9 років позбавлення волі, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування.

При визначенні ймовірності переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Окрім того, Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, дія якого продовжено відповідними Указами Президента України. Вимоги ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та роз`яснення, надані Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де у п. 8 зазначено, щодо оцінки ризиків, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, рекомендовано як відповідний ризик ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні. Встановлені обставини у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження підтверджують наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

2- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, на теперішній досудове розслідування не завершено, а тому, підозрюваний ОСОБА_4 , матиме можливість ухилення від слідства з метою перешкоджання встановленню органом досудового розслідування всіх об`єктивних обставин кримінального правопорушення, чи перетину державного кордону України оскільки є неповнолітнім і має реальну можливість виїзду за кордон.

3- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Оцінюючи питання про ризик втечі ЄСПЛ зазначає,що він має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне (Пшевечерський проти Росії від 24 травня 2003 року).

Як зазначено в абзаці 36 Рішення ЄСПЛ по Справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи можуть виправдано вважати, що такий ризик існує.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні

У клопотанні слідчим зазначено, а прокурором в судовому засіданні підтверджено, що при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слід врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж нічний домашній арешт не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає характеру вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, крім того, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Республіки Молдови» зазначив, що домашній арешт також являє собою позбавлення свободи і встановлюючи порушення ст. 5 Конвенції визнав критерії, за якими оцінюється законність тримання особи під вартою прийнятними стосовно періоду тримання заявника під домашнім арештом.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, так само як і про його продовження, суд для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, має врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на два місяці із покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд враховує те, що досудове розслідування на даний час не завершене, справа не направлена з обвинувальним актом до суду, ОСОБА_4 є раніше не судимим, здобувач освіти ВСП "Одеський автомобільно-дорожній коледж Національного університету "Одеська політехніка", не депутат, неодружений, а також те, що необхідно забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти ризику/ризикам, передбачених у п.1, 3, 4, 5, ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про покарання яке передбачає лише позбавлення волі, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочинів, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування; може незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваному ОСОБА_4 відомі їх анкетні дані та місця проживання, та яких на теперішній час допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного, внаслідок психологічного тиску шляхом погроз або вмовляння, можуть змінити показання, або ухилятись від з`явлення для давання показань; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_4 , матиме можливість ухилення від органів досудового розслідування та суду з метою перешкоджання встановленню всіх об`єктивних обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В наслідок збройної агресії російської федерації, Україною з 24.02.2022 року, згідно відкритих даних, не контролюється орієнтовно 20 відсотків власної території, що створює додаткові можливості для залишення території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску. Існують також способи виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які відносяться до категорії військовозобов`язаних, і через офіційні пункти пропуску, до прикладу, з волонтерською місією тощо. Таким чином ОСОБА_4 будучи неповнолітнім має можливість виїзду за кордон та існує реальна можливість переховування підозрюваного ОСОБА_4 за кордоном і на тимчасово окупованих територіях України.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає вчиненому кримінальному правопорушенню, особі обвинуваченого та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, крім того, в силу того, що не встановлено осіб, які можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи до суду на першу вимогу.

Враховуючи викладене слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці в межах строків досудового розслідування, тобто до 19 травня 2025 року включно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 181, 186, 194, 196, 331 ч.3, 369-372, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 строком на 2 (два) місяці, тобто з 20 березня 2025 року до 19 травня 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

п.1 з`являтися на виклик до прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це орган, що здійснив виклик;

п.2 не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу органу, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

п.3 цілодобово перебувати за місцем свого мешкання;

п.4 повідомляти службову особу або орган, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання, навчання та/або місця роботи.

Негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти у залі судових засідань.

Ухвалу про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту надіслати для виконання до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 про наслідки ухилення від покладених на нього обов`язків, а саме у разі їх недотримання або порушення може бути обраний більш жорсткий запобіжний захід. Роз`яснити підозрюваному положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Дата та час оголошення повного тексту ухвали: 21.03.2025 о 15:40 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1