Справа № 215/7930/24
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
07 лютого 2025 року слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянину України, не одруженому, маючому на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою-спеціальною освітою, перебуваючому на військовій службі за мобілізацією, зареєстрованому та фактично мешкаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому
20.12.2024 р. слідчий ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення тяжких кримінальних правопорушень, перебуваючи в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань № 3», у зв`язку з обранням відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, знову підозрюється у вчинені нових кримінальних правопорушень у сфері злочинів проти власності.
Так, з 11.12.2023, ОСОБА_4 перебуває в ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3» Південно-Східного МРУ КВКПП Міністерства юстиції України (далі - КУВП №3) у зв`язку з обранням відносно нього Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою від 11.12.2023.
Таким чином, утримуючись у вказаній установі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 12.01.2024, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, придбав мобільний термінал з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 .
Придбавши вказаний вище мобільний термінал з сім-картами, у ОСОБА_4 , виник прямий умисел направлений на умисне заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, ОСОБА_4 у невстановлені дату та час, створив акаунт у соціальній мережі загального доступу «Facebook» під вигаданими анкетними даними « ОСОБА_8 », де у подальшому, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розмістив оголошення з завідомо недостовірною інформацією про продаж деревин твердих порід, яких в дійсності у нього в наявності не було та які насправді останній не мав наміру продавати.
Так, 12.01.2024, потерпіла ОСОБА_9 , переглядаючи соціальну мережу загального доступу «Facebook», побачила оголошення, яке раніше створив ОСОБА_4 , про продаж деревин твердих порід, при цьому в оголошені було зазначено, що за усіма питанням потрібно звертатись за абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 .
Зацікавившись повідомленням, того ж дня, потерпіла ОСОБА_9 , зателефонувала за вказаним в оголошенні номером телефону з метою отримання інформацію про придбання вказаного вище товару.
Зв`язавшись з користувачем вказаного в оголошенні абонентського номеру, потерпіла ОСОБА_9 , домовилась про купівлю вказаного товару, а саме 8 (вісім) м3 деревини породи «акація» на загальну суму 8 500 гривень. При цьому ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, повідомив потерпілій, що умовою доставки товару є повна попередня оплата його вартості, а також після завершення розмови надіслав потерпілій смс повідомлення з номером банківської картки АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇСЬКИЙ БАНК УКРАЇНИ» (далі АТ «ПУМБ») № 4314 1442 8656 - 1596, оформленої на ім`я ОСОБА_10 , та якою фактично користувалась його співмешканка ОСОБА_11 , які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_4 , з метою отримання повної попередньої оплати за придбання вказаного товару.
Після чого, 12.01.2024 о 11:11 годині, потерпіла ОСОБА_9 , будучи введеною в оману, перебуваючи у відділення АТ КБ «Приватбанк» через термінал самообслуговування, перерахувала на надісланий їй ОСОБА_4 , підконтрольний останньому банківський рахунок, грошові кошти у розмірі 8 500 гривень (з урахуванням суми комісії 170 гривень), у якості повної попередньої оплати за придбання зазначеного товару, однак оплачений товар так і не отримала, а ОСОБА_4 , діючи на досягнення свого прямого умислу до кінця, маючи доступ до вказаної банківської картки АТ «ПУМБ» № НОМЕР_3 , оформленої на ім`я ОСОБА_10 , та якою фактично користувалась його співмешканка ОСОБА_11 , яка за проханням ОСОБА_4 , будучи упевненою у доброчинності дій останнього, обготівкувала отримані грошові кошти потерпілої та в подальшому переказала їх на вказані ОСОБА_4 невстановлені банківські рахунки та тим самим останній розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 8 330 гривень ( без урахування суму комісії 170 гривень).
Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 8 330 (вісім тисяч триста тридцять) гривень.
Крім того, повторно, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 12.01.2024, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, придбав мобільний термінал з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 .
Придбавши вказаний вище мобільний термінал з сім-картами, у ОСОБА_4 , виник прямий умисел направлений на умисне заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, ОСОБА_4 у невстановлені дату та час, створив акаунт у соціальній мережі загального доступу «Facebook» під вигаданими анкетними даними « ОСОБА_8 », де у подальшому, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розмістив оголошення з завідомо недостовірною інформацією про продаж деревин твердих порід, яких в дійсності у нього в наявності не було та які насправді останній не мав наміру продавати.
Так, 13.01.2024, потерпіла ОСОБА_12 , переглядаючи соціальну мережу загального доступу «Facebook», побачила оголошення, яке раніше створив ОСОБА_4 , про продаж деревин твердих порід, при цьому в оголошені було зазначено, що за усіма питанням потрібно звертатись за абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 .
Зацікавившись повідомленням, того ж дня, потерпіла ОСОБА_12 , зателефонувала за вказаним в оголошенні номером телефону з метою отримання інформацію про придбання вказаного вище товару.
Зв`язавшись з користувачем вказаного в оголошенні абонентського номеру, потерпіла ОСОБА_12 , домовилась про купівлю вказаного товару, а саме деревини породи на загальну суму 4 000 гривень. При цьому ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, повідомив потерпілій, що умовою доставки товару є повна попередня оплата його вартості, а також після завершення розмови надіслав потерпілій смс повідомлення з номером банківської картки АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇСЬКИЙ БАНК УКРАЇНИ» (далі АТ «ПУМБ») № НОМЕР_3 , оформленої на ім`я ОСОБА_10 , та якою фактично користувалась його співмешканка ОСОБА_11 , які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_4 , з метою отримання повної попередньої оплати за придбання вказаного товару.
Після чого, 13.01.2024 о 12:17 годині, потерпіла ОСОБА_12 , будучи введеною в оману, за допомогою банківського додатку «ПУМБ», перерахувала на надісланий їй ОСОБА_4 , підконтрольний останньому банківський рахунок, грошові кошти у розмірі 4 000 гривень, у якості повної попередньої оплати за придбання зазначеного товару, однак оплачений товар так і не отримала, а ОСОБА_4 , діючи на досягнення свого прямого умислу до кінця, маючи доступ до вказаної банківської картки АТ «ПУМБ» № НОМЕР_3 , оформленої на ім`я ОСОБА_10 , та якою фактично користувалась його співмешканка ОСОБА_11 , яка за проханням ОСОБА_4 , будучи упевненою у доброчинності дій останнього, обготівкувала отримані грошові кошти потерпілої та в подальшому переказала їх на вказані ОСОБА_4 невстановлені банківські рахунки та тим самим останній розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_12 матеріального збитку на суму 4 000 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 4 000 (чотири тисячі) гривень.
ОСОБА_4 не одружений, що свідчить про відсутність стійких соціальних та трудових зв`язків, у зв`язку з чим останній може вільно переміщатися по території України, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому обізнаний у формах та методах проведення досудового розслідування і усвідомлюючи невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що в свою чергу може унеможливити забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду. Крім того, ОСОБА_4 , після того як вийшов під заставу та був призваний до лав ЗСУ, почав переховуватись з метою уникнення виконання своїх службових обов`язків як військовослужбовець та не з`являвся до місця несення служби протягом тривалого часу, а також не повідомляв своїх сослужбовців про своє місце знаходження, тим самим вже почав переховуватись з метою уникнення від виконання своїх службових обов`язків. Тим самим ОСОБА_4 засвідчив, що в рамках вказаного кримінального провадженні, останній також може почати переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, знову вчинивши нові злочини під час встановленого йому судом іспитового строку, розуміючи, можливу зміну покарання на більш тяжке, а саме позбавлення волі, може почати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим можливе настання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, враховуючи факт самовільного покинення підозрюваним військової частини, який мав місце під час проходження останнім військової служби, що також вказує на характеристику підозрюваного та його особисте відношення до покладених на нього обов`язків, беручи до уваги покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, зазначені факти можуть спонукати останнього до переховування, чим допускається настання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також не дивлячись на факт самовільного залишення військової частини, офіційно залишається військовослужбовцем та має на руках військовий квиток з зазначенням місцем проходження військової служби та у випадку перевірок на блок-постах або будь-яких інших перевірок має змогу його пред`явити, що дозволяє йому вільно переміщатись по території України. Крім того, на час розгляду вказаного клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та його підрозділ, у зв`язку із виконанням бойових завдань, постійно здійснює передислокацію на території України, тому перебуваючи на волі забезпечити виконання загальних засад Кримінального процесуального кодексу України в частині розумності строків судового розгляду забезпечити не вдасться за можливе та обвинувачений буде посилатися на неявку до органу досудового розслідування та суду мотивуючи проходженням військової служби.
Слідчий зазначає, що ризики підтверджується і тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , офіційно ніде не працює, перебуваючи під дією запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та знаходячись в умовах ДУ «КУВП № 3», належних висновків для себе не зробив та незважаючи на наявне відносно нього кримінальне провадження, продовжив свою злочинну діяльність, ошукуючи громадян України в період військового стану та розуміючи скрутне матеріальне становище інших громадян, вживав заходи з метою особистого збагачення за рахунок інших.
Також, у зв`язку з самовільним покиненням військової частини, підозрюваний увільнений від займаної посади та знятий з грошового та речового забезпечення, що свідчить про відсутність у нього законно отриманих коштів для існування. Саме тому можна, допустити, що останній, може заробляти на життя внаслідок вчинення ним нових кримінальних правопорушень, чим допустити настання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів проти власності, при цьому вчинив два нових злочини, перебуваючи у ДУ «Криворізька установа виконання покарань № 3» у зв`язку з обранням останньому запобіжного заходу тримання під вартою за вчинення тяжкого корисливого злочину проти власності у період іспитового строку. Таким чином, зазначена вище поведінка підозрюваного, безумовно свідчить про стійке небажання стати на шлях виправлення та високу вірогідність вчинення ним нових кримінальних правопорушень, чим, знову ж таки, можливо допустити настання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого.
Підозрюваний в судовому засіданні з клопотанням не погодився, вказав на те, що дане кримінальне правопорушення було вчинено групою осіб.
Захисник також заперечував щодо клопотання
Згідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію ; майновий стан ; наявність судимостей ; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим, оскільки з наявних матеріалів, в т.ч.показань потерпілих, протоколів огляду, відомостями, отриманими під час тимчасового доступу до документів, що перебувають у володінні операторів мобільного зв`язку та банківських установ та подальшим аналізом отриманої інформації за результатами їх здійснення, показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, вбачається, що існує обґрунтована підозра у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, яке належить до категорії нетяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років.
При цьому, встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий, не працює і не має постійного джерела доходів, підозрюється у вчиненні корисливого злочину проти власності, в проваджені судів щодо нього перебувають інші кримінальні провадження. Таким чином, прокурором доведено наявність вагомих ризиків, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою відшукання коштів для існування. Також, ОСОБА_4 не одружений і не має міцних соціальних звязків, перебував у розшуку, раніше за судимий до покарання зі звільненням від його відбуття з випробуванням, обізнаний про місце перебування свідків, що в сукупності з іншими обставинами свідчить про існування ризику переховуватись від органів досудового слідства або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від можливого суворого покарання.
Також застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, чи запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не забезпечать повною мірою виконання своїх процесуальних обов`язків підозрюваним, з урахуванням вищевказаних обставин , що свідчать про його особисте відношення до покладених на нього обов`язків, більш того у підозрюваного відсутні особи, які могли би поручитися за нього за належне виконання покладених обов`язків.
Доводи підозрюваного є неспроможними, відтак судом до уваги не беруться.
Тому, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на строк 60 діб з моменту затримання підозрюваного.
Крім того, оскільки в судовому засіданні доведено необхідність застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, останньому також підлягає визначення розміру застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
При визначені розміру застави суд враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, які зазначені вище, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і вважає за достатньо і доцільно визначити ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України заставу у розмірі п`ятнадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка з урахуванням положень п. 16 ч. 1 ст. 3 КПК України становить 45 420 гривень, та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки саме в такому розмірі застава достатня забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків виходячи з усіх обставин справи.
Враховуючи вище викладене, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 309, 310, 372, 375, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, а саме до 06 квітня 2025 року 15 год. 45 хв..
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в даному судовому рішенні, протягом строку його дії.
У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , прибувати до слідчого та суду за першою вимогою та, у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти строком на 2 місяці наступні обов`язки:
- не відлучатись із м. Кривий Ріг без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;
- утриматись від спілкування з потерпілими, свідками у даному провадженні;
- здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 07.02.2025 о 16.00 год.

Слідчий суддя: