Провадження № 1-кс/947/2900/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника користувача майна адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001224 від 01.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.11.2024 року в рамках кримінального провадження № 0001224 від 01.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на автомобіль марки «Hyundai Tucson» р.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 .

В обґрунтування поданого клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що автомобіль марки «Hyundai Tucson» р.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 . Станом на теперішній час із транспортним засобом було проведено усі необхідні експертизи та наразі жодних слідчих дій з транспортним засобом не проводиться. ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження не має жодного процесуального статусу. Оскільки відпала потреба у арешті транспортного засобу, адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт на нього та повернути його власнику.

У судовому засіданні представник користувача майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 оголосив подане клопотання та просив його задовольнити, мотивуючи тим, що відсутні підстави для подальшого арешту транспортного засобу.

У судове засідання з`явився слідчий ОСОБА_4 , який повідомив, що на даний час всі необхідні експертизи з вилученим транспортним засобом були проведені. Разом з тим заначив, що ініціатором накладення арешту на транспортний засіб був прокурор тому він не може повідомити чи заперечує прокурор проти скасування арешту.

Вислухавши заявника та слідчого, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001224 від 01.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України проводиться за фактом ДТП за участю, зокрема, автомобіля марки «Hyundai Tucson» р.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого 04.10.2024 року зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 .

Так, 19.10.2024 року о 13:15 год. у Київському районі м. Одеса, на перехресті проспекту Свободи та вулиці Миколи Троїцького відбулось зіткнення автомобіля «Hyundai Tucson», р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля марки «Volkswagen Jetta», р.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7 .

Як вбачається із доданої до клопотання ухвали слідчого судді, арешт на автомобіль марки «Hyundai Tucson» р.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 в рамках вказаного кримінального провадження було накладено з метою збереження його в якості речового доказу, оскільки він може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а також містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, арешт на транспортний засіб був накладений для проведення експертних досліджень з метою встановлення слідів та ушкоджень, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної події, а також для з`ясування причин дорожньо-транспортної пригоди.

Також, відповідно до інформації, викладеної в ухвалі слідчого судді, вилучений транспортний засіб марки «Hyundai Tucson» р.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 був визнаний речовим доказом в рамках кримінального провадження.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також слідчий суддя застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Як повідомив слідчий у судовому засіданні, з вилученим транспортним засобом було проведено всі необхідні експертизи. За таких обставин, слідчий суддя не може прийти до переконання, що на теперішній час накладений арешт майна продовжує відповідати засадам розумності та співмірності.

Вищевказане свідчить про те, що на теперішній час потреба у забезпеченні арешту майна в частині заборони користування майном, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.11.2024 в рамках кримінального провадження № 0001224 на автомобіль марки «Hyundai Tucson» р.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 , відпала, проте оскільки його визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження, то забезпечення арешту майна в частині заборони на відчуження майна та розпорядження ним продовжує діяти.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скасування арешту майна в частині користування є доцільним та буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, а тому клопотання заявника підлягає частковому задоволенню.

За таких обставин, в цілях не порушення гарантованих Конституцією України та законами України права власності осіб, зокрема права користування майном, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна в частині заборони користування - підлягає задоволенню, а транспортний засіб - передачі на відповідальне зберігання власнику з попередженням останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині заборони користування, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.11.2024 року в рамках кримінального провадження № 0001224 від 01.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на автомобіль марки «Hyundai Tucson» р.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 .

Автомобіль марки «Hyundai Tucson» р.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 , на підставі п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України повернути особі, у якої його було вилучено, попередивши про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1