Справа № 136/418/25
провадження 1-кс/136/89/25
УХВАЛА

іменем України

07 березня 2025 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , користувача майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець, клопотання про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 06.03.2025, за ознакамикримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, яке погоджене прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_7 та мотивоване тим, що 05.03.2025 до ч/ч відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від ПОГ відділу поліції№4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 про те, що під час несення служби ним було виявлено, автомобіль моделі «САЗ» д.н.з. « НОМЕР_1 » під керуванням водія ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який на кузові перевозив деревину породи «Клен» в кількості близько 4 (чотирьох) складометрів, які він зрізав поряд своєї земельної ділянки, яка розташована між н.п. с. Ясенки - с. Нарцизівка Вінницького району Вінницької області, у лісосмузі, без відповідних дозволів, та відповідних дозвільних документів.

За даним фактом 06.03.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057, за ознаками кримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Виїздом СОГ на місце події було встановлено, що на земельній ділянці, між н.п. с. Ясенки - с. Нарцизівка, на відстані близько 100 м. від автомобільної дороги сполученням м. Липовець - с-ще Турбів, на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області наявний автомобіль марки «САЗ», д.н.з. « НОМЕР_1 » законним користувачем якого є ОСОБА_5 , який на кузові вантажного автомобіля віз деревину породи «Клен» в кількості 4 м3 у вигляді колод довжиною близько 1.3-1.5 м. та різними в діаметрі від 10 см до 20 см, без відповідних дозвільних документів.

05.03.2025 за добровільної згоди законного користувача вказаний автомобіль марки «САЗ» д.н.з. « НОМЕР_1 » разом із деревиною було оглянуто та поміщено на арешт майданчик ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, про що винесено відповідну постанову.

Ураховуючи те, що вказане майно є тимчасово вилученим, предметом посягання та знаряддям вчинення злочину, містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, має значення в якості речових доказів, є необхідність у проведенні експертиз, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладені арешту на вказане майно, що стало підставою звернення до суду із даним клопотанням.

Слідчий в судовому засіданні просив суд клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому, утім не заперечував щодо передачі транспортного засобу власнику майна у користування, мотивуючи тим, що усі необхідні першочергові слідчі дії із речовим доказом проведені, а передання майна у користування не завдасть шкоди досудовому розслідуванню.

Власник та користувач майна в судовому засіданні зазначили, що вони є подружжям, проживають у с. Нарцизівка, обоє непрацюючі, оскільки роботи в селі не має, а колгоспи ліквідовані, відтак єдиним джерелом доходу є домашнє господарство та земельні паї, обробіток яких вони здійснюють самостійно, отож єдиним джерелом доходу, що безпосередньо пов`язане із транспортним засобом, питання арешту на який є предметом розгляду, тому просили залишити транспортний засіб у їх користуванні, запевнивши, що за першою ж вимогою слідчого будуть доставляти транспортний засіб для вчинення необхідних слідчих дій.

Слідчий суддя, вивчивши та дослідивши клопотання та матеріали, які додані до нього, дійшов висновку, що слідчим дотримано строків звернення до суду із даним клопотанням, матеріали, що додані до клопотання підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246КК України, доведено необхідність арешту майна зазначеного у клопотанні, оскільки вилучена деревина породи «Клен» є предметом посягання, а автомобіль марки «САЗ» д.н.з. « НОМЕР_1 » знаряддям вчинення злочину, отож можуть бути використані як докази фактів та обставини вчинення кримінальних правопорушень, які встановлюються під час кримінального провадження.

Матеріали, що додані до клопотання підтверджують належність майна у вигляді транспортного засобу власнику ОСОБА_4 , користувачем якого є ОСОБА_5 в підтвердження чому є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 .

Слідчий суддя вважає, що слідчим наведено та підтверджено наявність ризиків, передбачених абзацом другим пунктом першим частини першої статті 170 КПК України та можливість використання майна як доказів у кримінальному провадженні, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98, 167 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, крім іншого, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна.

У відповідності до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб марки «САЗ» д.н.з. « НОМЕР_1 » використовується власником та користувачем для власних потреб щодо утримання домашнього господарства (корів) та обробітку земельних ділянок, отриманих як паїв, перевезення урожаю, тощо, що є єдиним джерелом доходу сім`ї в цілому.

Частина 11 ст. 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У судовому засіданні слідчий підтвердив, що належний ОСОБА_4 транспортний засіб є технічно справним, а передача його власнику не буде перешкоджати проведенню досудового розслідування кримінального провадження, оскільки на даний час було вчинено усі необхідні слідчі дії, а подальше надання транспортного засобу для проведення призначених у кримінальному провадженні експертиз є можливе правомірним користувачем чи власником.

Проаналізувавши викладені норми закону, наявність достовірних відомостей про належність майна власнику, відсутність будь - яких належних та допустимих доказів, які вказують, що незастосування заборони на користування транспортним засобом призведе до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі тощо, слідчий суддя вважає, що накладення арешту на автомобіль шляхом заборони відчуження та розпорядження буде цілком достатнім і відповідатиме вимогам розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя враховує можливість передачі автомобіля на відповідальне зберігання власнику, попередивши останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

З урахуванням наведених мотивів, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який ідеться в клопотанні та застосуванням заходів забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається до суду.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 168, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: деревину породи «Клен» в кількості 4 м3 у вигляді колод довжиною близько 1.3-1.5 м. та різними в діаметрі від 10 см. до 20 см, користувачем якої є ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , моб. тел.: НОМЕР_3 , яка знаходяться на арешт майданчику ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: вул. Героїв Майдану, 75, м. Липовець, Вінницької області.

Накласти арешт в частині заборони відчуження та розпорядження на автомобіль марки «САЗ» д.н.з. « НОМЕР_1 », який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_4 та на праві користування ОСОБА_5 , мешканцям АДРЕСА_1 , якийперебуває на території арешт майданчика ВП №4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області.

У порядку виконання ухвали слідчого судді передати транспортний засіб марки «САЗ» д.н.з. « НОМЕР_1 »,на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 з покладенням на останню обов`язку забезпечити збереження вказаного транспортного засобу та попередивши про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

В іншій частині клопотання відмовити.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також фізичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1