Справа№534/660/25
Провадження №1-кп/534/65/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду кримінальне провадження №0000046 від 13.02.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольськ, Полтавської області, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інвалід 3-ї групи за загальним захворюванням, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

12.02.2025 близько 16 год 50 хв (більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не представилося за можливе), ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу майданчику для паркування автомобілів, що розташований біля собору Св. Миколая по вулиці Соборній в м. Горішні Плавні, Кременчуцького району, Полтавської області, знайшов, тим самим придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР, маса якої становить 0,430г, для власного вживання без мети його подальшого збуту.

Після цього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, зберігав вказану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, при собі.

У подальшому 12.02.2025 року близько 16 год 50 хв ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу майданчику для паркування автомобілів, що розташований біля собору Св. Миколая по вулиці Соборній в м. Горішні Плавні, Кременчуцького району, Полтавської області був зупинений працівниками поліції ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області. В ході проведення поверхневої перевірки, в порядку ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», у ОСОБА_4 виявлено зіп-пакет із кристалічною речовиною, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-25/3764-НЗПРАП від 18.02.2025 містить PVP, маса якої становить 0,430 г, та яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Вказану психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, масою 0,430 г, ОСОБА_4 , незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Сторона обвинувачення кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 309 КК України, зокрема, незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, зазначив, що обставини правопорушення викладені в обвинувальному акті вірно.

Обвинувачений визнав фактичні обставини, зокрема, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті.

Згідно з ч. 3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора, обвинуваченого, захисника, які зазначили, що бажають закінчити судовий розгляд без дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин згідно з ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд пересвідчився, що обвинувачений розуміє зміст обставин кримінального правопорушення та добровільності його позиції, роз`яснив, що в цьому випадку останній позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому, у відповідності до вимог ч.4 ст. 349 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні означеного кримінального правопорушення суд вважає доведеною.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

При визначенні наявності такої обставини, яка пом`якшує покарання, як щире каяття, суд урахував критерії, наведені Верховним Судом у складі суддів Третьої судової палати ККС у постанові від 15.11.2021 у справі №199/6365/19 стосовно щирого каяття, та не формальне ставлення обвинуваченого до скоєного.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Зі змісту ст. 50 КК України слідує, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується вимогами стст. 65-67 КК України, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання.

Суд встановив такі характеризуючі дані про особу обвинуваченого.

Згідно з довідкою КНП «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м.Горішні Плавні» від 14.02.2025 №151 обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на лікуванні у лікаря-нарколога з 2014 року.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_4 отримує пенсію по інвалідності 3 гр, загальне захворювання.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно із класифікацією злочинів, є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, стан здоров`я обвинуваченого, його ставлення до вчиненого злочину, процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, думку прокурора щодо призначення покарання обвинуваченому.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч.1 ст.309 КК України у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ч.1 ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Таке покарання, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення відповідатиме принципу індивідуалізації покарання та буде достатнім для виправлення обвинуваченого. Вивчаючи можливість призначення більш м`яких покарань в межах санкції ч.1 ст.309 КК України, суд вказує, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, є інвалідом 3-ї групи, тому призначення покарання у виді штрафу та виправних робіт не може братися судом за основу.

Підстав для застосування положень статей 69 та 691 КК України суд не знаходить.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов у справі відсутній.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи в сумі 2 387 грн 70 коп., що підтверджується довідкою Полтавського НДЕКЦ, згідно зі ст.122 КПК України слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

З урахуванням процесуальної поведінки обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст ст. 349 (ч.3), 370, 373, 374, ч.15 ст. 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пп 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP масою, 0,430г, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 2 387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) грн 70 (сімдесят) коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1