Справа № 740/6510/24
Провадження № 1-кп/740/152/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

- прокурор ОСОБА_3 ,

- обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000751 від 22.10.2024,

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області, є громадянином України, має середню освіту, одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

установив:

22.10.2024 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою протиправного збагачення, з корисливого мотиву шляхом вільного доступу, незаконно заволодів мопедом марки DELTA моделі EX50QT-В синього кольору, р. н. НОМЕР_1 , вартістю 10 161,60 грн, що належить ОСОБА_5 , який стояв без нагляду на вулиці поблизу вказаного будинковолодіння, після чого шляхом котіння помістив його в середину автомобіля марки «УАЗ» моделі 452А, р. н. НОМЕР_2 , і з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим мопедом - зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Указаними діями ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорював обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Надав показання, що дійсно подія відбулася 22.10.2024 близько 15 год. 00 хв., він їхав на автомобілі марки «УАЗ» у с. Заньки по вул. Шевченка, де біля господарства № 23 на вулиці побачив мопед марки DELTA. Там спочатку стояли якісь чоловіки, але побачивши його автомобіль, зайшли до подвір`я будинку, на його думку, мабуть подумали, що ТЦК. Він вирішив пожартувати, забравши мопед, який залишився на вулиці без нагляду. Прокотивши в руках декілька метрів, він завантажив мопед до свого автомобіля і поїхав. Мопед він залишив неподалік на полі, його невдовзі знайшли поліцейські з власником мопеда. Через деякий час він їздив до потерпілого додому, просив пробачення за те, що вчинив. Розкаювався та шкодував у вчиненому, обіцяв не повторювати подібного в майбутьому. Просив урахувати, що має на утриманні матір пенсійного віку (71 рік), має незадовільний стан здоров`я, потребує лікування. Просив призначити найменшу міру покарання з іспитовим строком.

Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву, в які просив розглянути справу без його участі, також зазначив, що з цивільним позовом не буде звертатися, з будь-яким рішенням суду - буде згоден.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме в незаконному заволодінні транспортним засобом.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що зазначено в обвинувальному акті.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , в обвинувальному акті не зазначено.

Також при призначенні покарання суд ураховує відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, має місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше судимий, 22.12.2021 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання - 3 місяці 14 днів, за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02.06.2016.

За сукупністю вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 289 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини статті КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Зважаючи на позицію прокурора про можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд вважає, що таке звільнення від відбуття покарання можливо застосувати до обвинуваченого.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд ураховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він повністю визнав свою вину, розкаявся, засуджував свої дії, а також відомості про особу винного, відсутність жодних претензій майнового характеру потерпілого.

Наведені вище обставини у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та надають підстави для застосування ст. 75 КК України, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, установивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без реального відбування покарання та ізоляції від суспільства.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 у період дії іспитового строку відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти певні обов`язки.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і відповідного клопотання не надходило до суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

У кримінальному провадженні понесено процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи, у загальному розмірі 1193,85 грн, які на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України та згідно зі ст. 174 КПК України слід скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2024 року.

Керуючись ст. 100, 124, 174, ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1193 (одна тисяча сто дев`яносто три) гривень 85 копійок процесуальних витрат на залучення експерта для проведення експертизи.

Речові докази:

-мопед марки DELTA моделі EX50QT-B, номер рами НОМЕР_3 , синього кольору, р. н. НОМЕР_1 , залишити у володінні ОСОБА_6 ;

-автомобіль марки «УАЗ» моделі 452А, номер рами НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , зеленого кольору, р. н. НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_4 ;

-сліди папілярних узорів з поверхні мопеда, що поміщені на паперову таблицю, знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2024 року, на мопед марки DELTA, модель EX50QT-B, номер рами НОМЕР_3 , синього кольору, р. н. НОМЕР_1 ; сліди папілярних узорів з поверхні мопеда, що поміщені на паперову таблицю; автомобіль марки «УАЗ», модель 452А, номер рами НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , зеленого кольору, р. н. НОМЕР_2 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1