КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004555 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, у виді 4 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, _________________________________________________________________

Справа №11-кп/824/1687/2025 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_1

а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, 31 жовтня 2023 року приблизно о 18 год. 18 хв., перебуваючи в магазині «Сільпо», що в м. Києві по вул. Мішуги, 4, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належне ТОВ «Сільпо-Фуд» майно на загальну суму 668 грн., а саме: рол Філадельфія з креветками, рол Філадельфія максі, яке поклав до свого рюкзака та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану та повторно, 1 листопада 2023 року приблизно о 18 год. 09 хв., перебуваючи в магазині «Сільпо», що в м. Києві по вул. Мішуги, 4, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належне ТОВ «Сільпо-Фуд» майно на загальну суму 668 грн., а саме: рол Філадельфія з креветками, рол Філадельфія максі, яке поклав до свого рюкзака та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану та повторно, 6 листопада 2023 року приблизно о 18 год. 10 хв., перебуваючи в магазині «Сільпо», що в м. Києві по вул. Мішуги, 4, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належне ТОВ «Сільпо-Фуд» майно на загальну суму 668 грн., а саме: рол Філадельфія з креветками, рол Філадельфія максі, яке поклав до свого рюкзака та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану та повторно, 10 листопада 2023 року приблизно о 17 год. 39 хв., перебуваючи в магазині «Сільпо», що в м. Києві по вул. Мішуги, 4, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належне ТОВ «Сільпо-Фуд» майно на загальну суму 668 грн., а саме: рол Філадельфія з креветками, рол Філадельфія максі, яке поклав до свого рюкзака та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану та повторно, 13 листопада 2023 року приблизно о 18 год. 05 хв., перебуваючи в магазині «Сільпо», що в м. Києві по вул. Мішуги, 4, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належне ТОВ «Сільпо-Фуд» майно на загальну суму 588 грн., а саме: рол Філадельфія з креветками, рол Фенікс з лососем, яке поклав до свого рюкзака та направився до виходу через каси самообслуговування не розрахувавшись за товар, проте кримінальне правопорушення не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , вважаючи призначене ОСОБА_6 покарання занадто суворим, просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити та призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу 17 000 грн., за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу 17 000 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді штрафу 20 000 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що обвинувачений протягом досудового слідства сприяв розкриттю злочину, давав викривальні покази щодо себе та ніяким чином не перешкоджав досудовому слідству, щиро розкаюється у вчиненому та визнав себе винним, відшкодував завдану шкоду вчиненим ним злочином у повному обсязі, претензій від потерпілого не має, повністю жалкує за скоєне, розуміє про негативні наслідки скоєного, та є раніше несудимою особою.

Також зазначає, що судом не було враховано, що обвинувачений працює на посаді інженера-конструктора у ДП «ККБ «ЛУЧ» та має позитивні характеристики з місця роботи, а також те, що кримінальні правопорушення були вчинені обвинуваченим внаслідок тяжких сімейних обставин, оскільки на той час на його утриманні був старенький дідусь, який хворів на рак головного мозку, та його мати, яка є інвалідом II групи та визнана судом недієздатною, догляд за якими став значним фінансовим і моральним тягарем для обвинуваченого, який останніми роками був у пригніченому стані, його заробітної платні не вистачало на себе, він не міг відлучитися з квартири на довго, щоб погуляти зі своїми друзями, бо був змушений постійно доглядати за своїми рідними у вільний від робочий час. Вищезазначені обставини підштовхнули обвинуваченого до здійснення вищезазначених кримінальних правопорушень, оскільки йому хотілося для себе і для своєї матері влаштувати свято і враховуючи те, що вони обоє полюбляли японську кухню, але грошей не вистачало, ним і були вчинені вищезазначені кримінальні правопорушення.

Таким чином, враховуючи те, що у даному випадку є щонайменше три пом`якшуючих обставини і одна з них це відшкодування збитків потерпілому, та беручи до уваги, що обвинувачений працює, має позитивну характеристику з місця роботи, що може свідчити про те, що він не є особою, яка є небезпечною для суспільства, та те, що ці всі обставини істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого, вважає за можливе застосування ч. 1 ст. 69 КК України, та призначення обвинуваченому більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17 000 грн.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 , будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про поважність причин неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надсилали, а тому, враховуючи, що вирок суду першої інстанції оскаржує лише сторона захисту, колегія суддів, виходячи з положень ч. 4 ст. 405 КПК України, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечивши проти задоволення апеляційної скарги захисника, вказав на те, що кримінальне провадження підлягає закриттю, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією дій обвинуваченого, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому висновки судупершої інстанції, за встановлених у вироку обставин, про доведеність винуватості ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, та у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, що відповідає юридичній кваліфікації діяньч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, колегія суддів не переглядає, оскільки вони ніким із учасників судового провадження не оспорюються.

При цьому колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти правильних висновків в цій частині.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 року, статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення («Дрібне викрадення чужого майна») викладено у новій редакції. За змістом диспозицій частин першої та другої цієї статті адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки настає у разі, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу положень указаних норм закону слідує, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо вартість такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з п. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 вчинив 31 жовтня 2023 року, 01 листопада 2023 року, 06 листопада 2023 року, 10 листопада 2023 року, 13 листопада 2023 року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатної особи становив 2 684 грн.

Отже, ураховуючи зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, розмір збитків, необхідний для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку, вчинену у 2023 році, становить 2 684 грн.

Як вбачається з вироку, ОСОБА_6 31 жовтня 2023 року викрав майно, що належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», на загальну суму 668 грн., 01 листопада 2023 року - майно, що належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», на загальну суму 668 грн., 06 листопада 2023 року - майно, що належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», на загальну суму 668 грн., 10 листопада 2023 року - майно, що належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», на загальну суму 668 грн., та 13 листопада 2023 року намагався викрасти майно, що належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», на загальну суму 588 грн.

Враховуючи те, що ці суми є меншими за розмір, з якого, відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України, настає кримінальна відповідальність, а саме менші за суму 2 684 грн., то вчинені ОСОБА_6 кримінальні правопорушення на даний час не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За приписами ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закон України № 3886-IX в частині визначення вартості майна, за викрадення якого передбачена адміністративна відповідальність, як наслідок, вплинув на вартість майна, за викрадення якого передбачена кримінальна відповідальність, а тому має зворотну дію в часі і підлягає застосуванню у даному кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

За викладеним вище, колегія суддів вважає за необхідне, в порядку ст. 404 КПК України, вирок Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року стосовно ОСОБА_6 - скасувати, а кримінальне провадження - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

В порядку ст. 404 КПК України, вирок Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року стосовно ОСОБА_6 - скасувати, а кримінальне провадження № 0004555 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, закрити, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: роли «Філадельфія» та «Фелікс» - залишити у власності ТОВ «СІЛЬПО-ФУД»; СD-R диск 3 шт. - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3