Провадження №: 1-кс/752/9826/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 15 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 15 жовтня 2024 року.

Клопотання мотивовано тим, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000066 від 15 жовтня 2024 року за підозрою підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 407 КК України та за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

30.10.2024 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

02.12.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 407 КК України.

01.11.2024, слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва, до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 28.12.2024.

05.12.2024, слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва, підозрюваному ОСОБА_6 змінено запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою строком до 28.12.2024.

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_6 до інкримінованих йому дій, а саме:

- показання свідка ОСОБА_10 ;

- протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- протокол затримання ОСОБА_11 від 30.10.2024;

- протокол затримання ОСОБА_6 від 30.10.2024

- протокол про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 30.10.2024;

- протоколи обшуку від 30.10.2024;

- вилучені речові докази;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- довідки галузевого Державного архіву МОУ;

- листи з в/ч НОМЕР_1 ;

- інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 закінчується 28.12.2024, однак внаслідок складності даного провадження та великим обсягом процесуальних, слідчих (розшукових) дій, які необхідно провести, завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо, так як у даному кримінальному провадженні необхідно виконати наступні слідчі (розшукові) дії:

- допитати як свідків у кримінальному проваджені ОСОБА_12 .. ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , представників військової частини НОМЕР_2 , а також інших осіб як свідків, які були присутні в якості понятих під час проведення обшуків та затримання підозрюваних;

- витребувати з військових частин матеріали службового розслідування щодо самовільного залишення військової частини ОСОБА_6 ;

- призначити технічну експертизу документів по вилученим документам та печаткам;

- встановити та допитати як свідків осіб, котрим відомі обставини про вчинення вказаних кримінальних правопорушень;

- долучити до матеріалів кримінального провадження, протоколи, доручення, клопотання слідчого та ухвали Київського апеляційного суду про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій та додатки до них, попередньо знявши гриф таємності;

- призначити експертизу відео-звукозапису по додаткам до протоколів проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- з урахуванням розсекречених протоколів про проведення негласних слідчих (розшукових) дій повторно допитати як свідка ОСОБА_15 та підозрюваних у кримінальному провадженні;

- отримати ухвалу слідчого судді та отримати доступ до інформації, котра знаходиться в операторів мобільного зв`язку, після чого провести огляд та аналіз отриманої інформації;

- за результатами отриманих експертиз додатково допитати підозрюваних

з приводу обставин вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень;

- витребувати матеріали, які характеризують осіб підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні;

- по вилученим мобільним терміналам призначити комп`ютерно-технічну експертизу;

- за результатами інформації отриманої за результатами тимчасового доступу до речей та документів провести інші слідчі (розшукові) дії, в проведені яких виникне необхідність;

- встановити інших осіб, котрі можуть бути причетні до вчинення вказаних кримінальних правопорушень;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 407 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, яке йому інкримінується, є тяжким, та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 10-ти років, з конфіскацією майна.

Крім того, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України яке ОСОБА_6 інкримінується, є тяжким, та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10-ти років. Водночас, згідно вимог ст. 69 КК України, крім випадків засудження за корупційні кримінальні правопорушення та за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, вчинене в умовах воєнного стану, суд не може призначити більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. Також, відповідно до ст. 75 КК України, суд не може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням враховуючи випадків засудження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України вчинене в умовах воєнного стану.

А тому, є підстави вважати, що ОСОБА_6 зможе переховуватись від органів досудового розслідування, враховуючи що за вчинення вказаних кримінальних правопорушень передбачена лише реальна міра покарання.

Так, на даний час є всі достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності у зв`язку з тим, що, розуміє тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та передбачену законом тяжкість покарання.

Разом з цим, ОСОБА_6 , володіючи документами для виїзду за кордон, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України.

На даний час, ОСОБА_6 являється військовослужбовцем, який самовільно залишив військову частину, та ухиляється від військової служби близько двох років.

2. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Так, будучи колишнім працівником правоохоронного органу та військовослужбовцем, вчиняючи злочинні дії у групі з фельдшером-акушером КНП «Свято-Михайлівська клінічна лікарня м. Києва» ОСОБА_9 , що може свідчити про наявність тісних зв`язків у ОСОБА_6 із службовими особами центральної медико-соціальної експертної комісії №1 Київського міського центру медико-соціальної експертизи, зможе сховати, спотворити та підробити документи громадянина ОСОБА_10 та інших осіб, які у повному обсязі досудовим розслідуванням не встановлені та мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Поряд з цим під час проведення обшуку 30.10.2024 за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено відтиски печаток різних медичних установ, медичних працівників (лікарів) та їх факсимільні підписи та документи інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

3. Незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) виражається у тому, що ОСОБА_6 , у разі не продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, службових осіб центральної медико-соціальної експертної комісії №1 Київського міського центру медико-соціальної експертизи, у пособництві з якими одержав неправомірну вигоду у сумі 5000 доларів США та свідків, які вказують на вчинення ним злочину, а тому має можливість та може їх залякувати до дачі неправдивих показів, а також здійснити підкуп, примус останніх, з метою зміни або відмови їх від показів.

Крім того, ОСОБА_6 зможе незаконно впливати на іншу підозрювану у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 та свідків які на даний час не допитані, а тому підозрювана може незаконно впливати на них з метою зміни показань останніми для уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_6 зможе незаконно впливати на експертів у вказаному кримінальному провадженні, у тому числі через свої зв`язки у правоохоронних органах, або прохати співробітників поліції схилити експертів та свідків у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань чи взагалі надання будь-яких показань.

4. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1ст. 177 КПК України).

З огляду на встановлені досудовим розслідуванням обставини вбачається, що ОСОБА_6 , вчиняючи інкримінований йому злочин, діючи з єдиними кримінальним протиправним умислом з іншими невстановленими на даний час особами, розуміючи протиправність своїх дій, вживав заходи для унеможливлення їх викриття, а саме поводив себе обережно, не розкриваючи анкетних даних в ході розмов з ОСОБА_10 інших співучасників кримінального протиправного діяння, застосовуючи месенджери як засіб захищеного зв`язку з метою уникнення розкриття змісту розмов, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для даного кримінального провадження.

5. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

На даний час, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, вчиненого з корисливих мотивів. Достовірно розуміючи про військову агресію РФ проти України, не дивлячись на введений військовий стан в державі та нагальну потребу Збройних Сил України та інших військових формувань у доукомплектації особовим складом з метою забезпечення здійснення відсічі збройній агресії ворога, останній продовжував здійснювати незаконну діяльність, пов`язану із сприянням особам ухилятись від виконання свого Конституційного обов`язку. Враховуючи, що під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 30.10.2024, було виявлено чорнові записи, бланки медичних документів, печаті медичних установ, а також предмети, за візуальними ознаками схожі на грошові кошти, а саме: 46000 гривень, 86900 доларів США, 4330 євро, що, у разі встановлення їх справжності (оригінальності), може свідчити про факт вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_6 аналогічних кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим останій може продовжувати вчиняти інші подібні кримінальні правопорушення.

Крім того, під час вказаного обшуку встановленні відтиски печаток Територіального центру комплектування та соціальної підтримки та військові облікові документи невстановлених в ході досудового розслідування осіб, що може вказувати на вчинення інших кримінальних правопорушень, у тому числі підроблення офіційних документів, печаток та бланків, які також були виявлені та вилучені в ході проведення слідчих дій з метою незаконного збагачення.

Більш того, органом досудового розслідування перевіряється причетність ОСОБА_6 до вчинення аналогічних протиправних дій щодо одержання неправомірної вигоди у інших невідомих на даний час осіб, дані про яких встановлюються.

Водночас, починаючи з 20.09.2022 молодший лейтенант ОСОБА_6 продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України без поважних причин обов`язки військової служби за посадою не виконує, до військової частини НОМЕР_2 та з 17.10.2022 до військової частини НОМЕР_1 (у зв`язку із розформуванням військової частини НОМЕР_2 ) не прибував, та станом на 30.10.2024 був відсутній у розташуванні військової частини.

Як зазначено у клопотанні слідчого, метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто в межах вказаного кримінального провадження існують ризики передбачені ст. 177 КПК України. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, на даний час заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились. Таким чином, зміна запобіжного заходу на більш м`який не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити завдання кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, зазначених в ньому та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, вважаючи, що відсутні підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважала підозру необгрунтованою та ризики, зазначені слідчим та прокурором, на думку захисника, відсутні, долучила характеризуючі матеріали ОСОБА_6 . Крім того, просила ОСОБА_6 обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав думку захисників.

Згідно з ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України, фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, вислухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про його обґрунтованість та необхідність задоволення, виходячи з наступного.

В провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 15 жовтня 2024 року за підозрою підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 407 КК України та за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

31 жовтня 2025 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , строком до 28.12.2024 року включно.

02 грудня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 грудня 2025 року змінено запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 строком до 28.12.2024 року включно.

Постановою заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_16 від 23 грудня 2024 року продовжено строк досудового розслідування до 3 місяців, тобто до 31 січня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000066 від 15 жовтня 2024 року.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

За змістом ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Статтею 183 КПК України регламентовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначено вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 2 вказаної статті покладає обов`язок на слідчого суддю постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про нову підозру ОСОБА_6 від 02 грудня 2024 року відповідає вимогам ст. 277 КПК України, за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушення порядку вручення не викликає.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування в кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- показаннями свідка ОСОБА_10 ;

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- протоколом затримання ОСОБА_11 від 30.10.2024;

- протоколом затримання ОСОБА_6 від 30.10.2024

- протоколом про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 30.10.2024;

- протоколами обшуку від 30.10.2024;

- вилученими речовими доказами;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- довідками галузевого Державного архіву МОУ;

- листами з в/ч НОМЕР_1 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і, відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованої підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Звертаючись з клопотанням прокурор вказав на наявність у даному випадку ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею враховуються як такі, що заслуговують на увагу посилання прокурора на те, що щодо підозрюваного ОСОБА_6 існують ризики:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Перебування на волі підозрюваного ОСОБА_6 , який усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання за вчинені злочини, надасть можливість уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.

Викладені обставини слід враховувати як достатньо вірогідні дії підозрюваного, оскільки ОСОБА_6 чітко розуміє та усвідомлює категорію інкримінованого йому кримінального правопорушення, його тяжкість та покарання у разі визнання його винуватим.

На те, що підозрюваний може впливати на свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин, вказує те, що перебуваючи на свободі він буде мати можливість зустрічатись з свідками поза межами кримінального процесуального судочинства, що дає йому можливість незаконно впливати на них та психологічним чином або умовляннями змушувати їх змінити свої показання, надати нові або відмовитись від наданих раніше з метою створення умов для уникнення від кримінальної відповідальності.

В даній конкретній ситуації тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, свідчить про неможливість застосування до нього менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, надасть змогу переховуватись від суду і може призвести до продовження ним злочинної діяльності.

Отже, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує особу останнього, судимість (раніше не судмий), сімейний стан (одружений), соціальне положення, а також те, що є реальні підстави вважати, що з боку підозрюваного може мати місце повторення/продовження протиправної поведінки.

Приймаючи рішення, слідчий суддя враховує, що в судовому засіданні на час його розгляду не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору, у тому числі за станом здоров`я.

Також не надано доказів того, що підозрюваний має хронічні захворювання, що у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.08.2014 за № 990/25767 і можуть бути підставою для звільнення особи з під варти.

В матеріалах провадження відсутні будь-які об`єктивні дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може перебувати у місцях попереднього ув`язнення.

Вирішуючи клопотання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини про те, що позбавлення свободи і тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості. (Рішення Європейського Суду «Марченко проти України» від 10.02.2011).

Під суспільним інтересом в даному конкретному випадку слідчий суддя розуміє обставини даної конкретної справи та особу підозрюваного.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За змістом п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 182 КПК України, застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Частиною 3 статті 182 КПК України передбачено, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Згідно з ч.ч. 7, 8, 10 ст. 182 КПК України, у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, клопотання підлягає задоволенню з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 242 240,00 грн., який відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України та, на думку слідчого судді, достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 309 КПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві - задовольнити частково.

Продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 31 січня 2025 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 242 240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) (у національній грошовій одиниці), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: отримувач: ТУДСАУ в місті Києві; ; МФО: 820172; банк: Державна казначейська служба України м. Київ; рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: застава за … (П.І.Б., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) від … (дата ухвали) по справі № …, кримінальне провадження № …, внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі частини п`ятої статті 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою (викликом) до суду, слідчого судді, прокурора та слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду міста Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити про це Голосіївський районний суд міста Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону.

Строк дії ухвали визначити до 31 січня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1