Справа № 643/3666/25
Провадження № 1-кс/643/1225/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зади суду в м. Харкові погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000758 від 08.03.2025 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, за спеціальністю електрик, не одружений, офіційно не працевлаштований, не судимий, зі слів перебуває на обліку у психіатра, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -

УСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину за наступних обставин: 08.03.2025, у вечірній час, ОСОБА_6 перебував у свого знайомого ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_3 , де разом з останнім на кухні вживав спиртні напої під час чого, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ними стався словесний конфлікт, який переріс у штовханину, під час якої у ОСОБА_6 виник злочинний намір, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_6 , діючи з метою реалізації вказаного раптово виниклого злочинного умислу, направленого на позбавлення життя ОСОБА_7 , з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, бажаючи настання можливих наслідків своїх дій у вигляді смерті ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні вищевказаної квартири, наніс кілька ударів кулаком правої руки по голові ОСОБА_7 , що мало на меті подолання волі останнього до опору, після чого взяв зі столу в кухні кухонний ніж та разом з ОСОБА_7 вийшов до тамбуру загального користування. Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , використовуючи ніж в якості знаряддя злочину, в момент коли ОСОБА_7 знаходився навпроти нього на відстані витягнутої руки, наніс останньому один удар ножом по голові зліва, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді рвано-забійної рани м`яких тканин надбрівної ділянки ліворуч.

Після чого ОСОБА_6 , вважаючи, що виконав усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на позбавлення смерті ОСОБА_7 , оскільки останній лежав на підлозі та не подавав ознак життя, залишив останнього у приміщенні його помешкання та, не бажаючи бути викритим у вчиненні злочину, з місця скоєння злочину зник, проте злочин не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки того ж дня ОСОБА_7 бригадою невідкладної медичної допомоги був доставлений до КНП «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, де йому надано своєчасну кваліфіковану медичну допомогу та збережене життя.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто, умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та останньому 09.03.2025 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, зловживає спиртними напоями, мешкає з потерпілим та свідками в одному будинку, слідчий вважає, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження дій, направлених на реалізацію свого злочинного умислу. З метою запобігання цим ризикам слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та викладені в ньому доводи.

Підозрюваний вину у інкримінованому йому злочині не визнав та пояснив, що ОСОБА_7 є його сусідом, вони знайомі, іноді спільно вживають алкогольні напої, проте 08.03.2025 він алкоголь з ОСОБА_7 не вживав та не перебував у нього у гостях. У вечірній час він зайшов до останнього з метою набрати води, що робив до того неодноразово. ОСОБА_7 тривалий час не відкривав дверей, а коли відкрив, до був розлючений тим, що ОСОБА_6 наполегливо стукав йому у двері та став висловлювати претензії та образи з цього приводу, відштовхнув підозрюваного. У відповідь ОСОБА_6 відштовхнув ОСОБА_7 та завдав йому кілька ударів по голові кулаками, після чого пішов. При цьому ОСОБА_6 ножа при собі не мав і не наносив ним ударів потерпілому, до квартири останнього не заходив. Всі події відбувались у тамбурі перед вхідними дверима до квартири потерпілого. Враховуючи, що не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник підтримав позицію підзахисного та зазначив, що кваліфікація дій останнього не є вірною. Підозрюваний дійсно завдав потерпілому тілесних ушкоджень, проте ступінь їх тяжкості не встановлена, відомостей, що тілесні ушкодження були небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення відсутні. При цьому ОСОБА_6 не мав при собі ножа і не бив ним ОСОБА_7 . З медичних документів вбачається, що отримана ОСОБА_7 травма є побутовою. При цьому зауважив, що підписи потерпілого у протоколі допиту на різних аркушах відрізняються один від іншого, що вказує на необхідність надання критичної оцінки цьому доказу.

Зазначені прокурором ризики відсутні та перелічені лише формально. ОСОБА_6 не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати розслідуванню, а навпаки, співпрацює зі слідством. Отже, більш доцільним буде обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою реєстрації ОСОБА_6 , що дасть змогу контролювати підозрюваного за місцем проживання та перешкоджатиме його спілкуванню з потерпілим та свідками.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне: ОСОБА_6 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні злочину, який класифікується як особливо тяжкий та передбачає покарання у виді позбавлення волі до 15 років. Підозра на теперішній час обґрунтована наступними доказами: даними, зафіксованими в протоколі огляду місця події від 08.03.2025, висновком спеціаліста № 10/2107 від 08.03.2025 щодо діагнозу потерпілого, протоколами допитів потерпілого та свідка, речовими доказами тощо.

Враховуючи обставини вчиненого злочину, відсутність відомостей про присутність під час його вчинення інших, ніж потерпілий та підозрюваний, осіб, виявлені та вилучені речові докази, характер та локалізацію тілесних ушкоджень у потерпілого, той факт, що наразі триває лише початкова стадія розслідування надані стороною обвинувачення докази можна вважати такими, що дають достатні підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, кваліфікованого за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

З цих підстав посилання захисника на необґрунтованість підозри, отже й невірну кваліфікацію дій ОСОБА_6 , як на підставу для відмови у задоволенні клопотання слідчий суддя вважає хибним, так як ступінь доведеності підозри на цьому етапі провадження не є виключною обставиною, яка впливає на обрання запобіжного заходу. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, його вірна кваліфікація є завданням подальшого розслідування, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається. Твердження, що протокол допиту потерпілого вочевидь складений з грубими порушеннями кримінального процесуального законодавства є передчасним і не може слугувати підставою для визнання цього доказу недопустимим чи таким, що не заслуговує на увагу під час розгляду клопотання.

Слідчий суддя, як зазначено в ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу враховуються, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного тощо.

Прокурор просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину та наявність 3-х ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Доводи сторони захисту щодо відсутності будь-якого з ризиків, зазначених стороною обвинувачення, суд вважає необґрунтованими. Так, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. В разі доведення вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення йому загрожує покарання у виді тривалого позбавлення волі. Вказані обставини наряду з особистістю ОСОБА_6 , який офіційно не працевлаштований, не має постійного та стабільного доходу, не одружений, будь-яких осіб на утриманні не має, отже не має міцних соціальних зв`язків, дозволяють зробити висновок про існування ризику переховування від слідства та суду.

Не є безпідставним і твердження прокурора про існування ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, так як останні є сусідами підозрюваного, знайомі з ним тривалий час, що може спонукати ОСОБА_6 до спроб вплинути на останніх з метою зміни показань на свою користь.

Ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, насамперед відносно потерпілого, також існує, оскільки він є сусідом потерпілого і може продовжити свої дії направлені на реалізацію злочинного умислу.

Таким чином, з погляду на обґрунтованість підозри, особу підозрюваного, враховуючи конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, наявність трьох ризиків, закріплених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що прокурором доведена необхідність обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам.

Враховуючи, що інкримінований ОСОБА_6 злочин вчинений із застосуванням насильства, згідно з положеннями п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення розміру застави слідчий суддя не знаходить.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 186, 193, 194, 196-198, 309, 372, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 21:10, 08.03.2025.

Строк дії ухвали до 06.05.2025 включно.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складений 12.03.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1