Справа № 529/1024/24
Провадження № 1-кп/529/58/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000376 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Первомайськ Луганської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, невійськовозобов`язаної, не працюючої, яка має статус ВПО, раніше не судимої, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:

20 вересня 2024 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого тимчасового прихистку для ВПО, в приміщенні Балясненської загальноосвітньої школи, яка розташована в с. Балясне Полтавського району Полтавської області, вул. Шкільна, 5, під час словесної сварки із потерпілою ОСОБА_4 , знаходячись позаду неї, умисно нанесла потерпілій один удар правою ногою в ділянку лівої гомілки. В подальшому, коли потерпіла ОСОБА_4 пішла до приміщення кімнати, обвинувачена зайшла за нею та під час подальшої словесної сварки, вихопивши з рук потерпілої ортопедичну дерев`яну палицю, умисно нанесла нею один удар в ділянку кисті правої руки потерпілої ОСОБА_4 . В результаті нанесених обвинуваченою ОСОБА_5 ударів, потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді: садна шкіри тильної поверхні правої кисті та синця шкіри задньої поверхні верхньої третини лівої гомілки, які утворились від дії тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнала повністю, та пояснила суду, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи, все так і було в дійсності, обвинувачена у вчиненому щиро кається. Свою поведінку усвідомлює, просить суд суворо її не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти застосування норм ч.3 ст.349 КПК України. Підтвердила, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи. Щодо призначення обвинуваченій покарання - покладається на розсуд суду.

Враховуючи, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорені.

Отже, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, в яких визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. При цьому, суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, згідно ч. 1 ст. 66 КК України є визнання вини.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченій, згідно ч. 1 ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, ступінь суспільної небезпечності та наслідки скоєного, відомості про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на утриманні має малолітню дитину, повністю визнала свою провину та розкаялася у вчиненому.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.125 КК України, а саме у виді штрафу, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 349, 368, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речовий доказ у вигляді дерев`яної палиці, яка знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, - повернути потерпілій.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Головуючий: ОСОБА_1