Справа № 541/1082/25
Провадження № 1-кс/541/252/2025
У Х В А Л А

24 березня 2025 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представника власника майна, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000264 від 16.03.2025,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2025 року прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки ТАТА 613, д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл марки LIFAN SR220-4V, д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 березня 2025 року задоволено заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_7 та відповідно до протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 19 березня 2025 року слідчим суддею визначено ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказувала, що у провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2025 за № 0000264 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.03.2025 близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи мотоциклом марки LIFAN SR220-4V, д.н.з. НОМЕР_2 , перевозив пасажира ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись по вул. Віталія Зінченка в с. Устивиця, Миргородського району, Полтавської області, біля домогосподарства № 59 в сторону сел. Гоголеве, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив зіткнення із нерухомим автомобілем марки ТАТА 613, д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв припаркований з правого краю проїзної частини, внаслідок чого водій та пасажир мотоцикла впали на асфальтобетонне покриття та отримали тілесні ушкодження у вигляді: ОСОБА_8 ЗЧМТ, струс головного мозку, закритий перелом обох кісток правого передпліччя зі зміщенням, забій правого плеча, ОСОБА_9 відкритий перелом бедра зі зміщенням, забій кисті.

Під час проведення огляду місця ДТП 15.03.2025 на місці пригоди було виявлено та вилучено автомобіль марки ТАТА 613 д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл марки LIFAN SR220-4V д.н.з. НОМЕР_2 , які поміщено для зберігання на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів в с. Білики, вул. Центральна, 52, Миргородського району, Полтавської області.

16.03.2025 постановою старшого слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_10 визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню: автомобіль марки ТАТА 613 д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл марки LIFAN SR220-4V д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля марки ТАТА 613 д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_11 , адреса: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником мотоцикла марки LIFAN SR220-4V д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_2 .

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені в ході огляду місця ДТП 15.03.2025 транспортні засоби, оскільки вони мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні та по ним необхідно проводити ряд слідчих дій та судових експертиз. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій та проведення експертних досліджень, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначене клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених в клопотанні. Зважаючи на надані пояснення представником власника майна, адвокатом ОСОБА_5 та враховуючи обставини які були ним повідомлені, вважала за можливе накласти арешт на автомобіль марки ТАТА шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження, однак дозволити право користування транспортним засобом, оскільки згідно фототаблиці зафіксовано відсутність пошкоджень на вказаному автомобілі, а тому на даний час будь-які дослідження транспортного засобу проводити немає необхідності.

Власник майна ОСОБА_4 , а саме мотоцикла марки LIFAN, не заперечував проти задоволення клопотання.

Представник власника майна ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що винуватцем ДТП, яка сталася за участі транспортного засобу марки ТАТА 613 не є водій даного транспортного засобу, а також автомобіль описаний та зафіксований слідчим під час огляду і немає слідів кримінального правопорушення (пошкоджень), які можливо приховати чи знищити. Крім того, даний транспортний засіб використовується власником у підприємницькій діяльності, а накладення арешту призведе до надмірного обмеження та подальшого зупинення правомірної підприємницької діяльності власника та понесення ним значних збитків за недопоставлений товар по укладених цивільно-правових договорах. Враховуючи вищевикладене, просив частково задовольнити клопотання прокурора та дозволити користуватися автомобілем, передавши його на відповідальне зберігання власнику.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та копії матеріалів наданих прокурором до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000264 від 16.03.2025 за ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході якого під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 15.03.2025 було оглянуто та вилучено: автомобіль марки ТАТА 613 д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл марки LIFAN SR220-4V д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , виданого 04.07.2019, центром 5345, власником автомобіля марки ТАТА 613, д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_11 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 24.05.2024, власником мотоцикла марки LIFAN SR220-4V, д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Постановою старшого слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 від 16.03.2025 автомобіль марки ТАТА 613 д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл марки LIFAN SR220-4V д.н.з. НОМЕР_2 визнано речовими доказами по кримінальному провадженню та визначено місце їх зберігання - територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: вул. Центральна, 52, с. Білики, Миргородського району, Полтавської області.

Виходячи з положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання та пояснень учасників судового розгляду по даному кримінальному провадженню підозра будь-якій особі на час розгляду клопотання не висувалася, матеріальна шкода завдана кримінальним правопорушенням не встановлена, однак враховуючи, що майно про арешт якого заявлено клопотання є речовим доказом по кримінальному провадженню, мета, з якою застосовується арешт майна, зокрема забезпечення можливості використання його як доказу про обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити частково клопотання прокурора та накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власниками та користувачами, на наступне майно: мотоцикл марки LIFAN SR220-4V, д.н.з. НОМЕР_2 .

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження, без заборони користування, власником та користувачем тимчасово вилученого майна, а саме на: автомобіль марки ТАТА 613, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 04.07.2019 центром 5345 є ОСОБА_11 , передавши його на відповідальне зберігання власнику.

Враховуючи вищевикладене, право користування даним транспортним засобом не буде перешкоджати проведенню слідчих дій, оскільки залишає за собою право збереження речового доказу у стані придатному для використання у кримінальному провадженні.

Вищезазначений захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 170, 171-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власниками та користувачами наступним майном:

- мотоциклом марки LIFAN SR220-4V, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 24.05.2024 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , визначивши місце зберігання - територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: вул. Центральна, 52, с. Білики Миргородського району Полтавської області.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження, без заборони користування, власниками та користувачами наступним майном:

- автомобілем марки ТАТА 613, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 04.07.2019 центром 5345 є ОСОБА_11 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , передавши його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_11 .

Копію цієї ухвали для виконання вручити прокурору, який звернувся з даним клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1