СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/5580/25
пр. № 1-кп/759/1066/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000019 від 12.02.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, освіта середня, неодружений, дітей на утриманні не має, не працевлаштований, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Влітку 2024 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_3 побачив на землі біля берегу озера в районі вулиці Здолбунівська, що в м. Києві, кастет. У цей момент у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 при вищевказаних обставинах взяв вищевказану холодну зброю - кастет та розпочав його носити при собі.

У подальшому 12.02.2025 ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, що виразились у носінні кастета без передбаченого законом дозволу, незаконно маючи при собі кастет в лівій кишені куртки, в яку він був одягнений на той час, зайшов до вестибюлю станції метро «Святошин» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де приблизно о 12 годині 30 хвилин був зупинений працівником поліції та запрошений до кімнати поліції, що розташована на вказаній станції КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України в присутності двох запрошених понятих чоловічої статі під час проведення особистого обшуку останнього та обшуку його особистих речей було виявлено та вилучено з лівої кишені куртки, в яку він був одягнутий на той час, кастет, який відноситься до холодної зброї, а саме до контактної неклинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, який останній за вищевикладених обставин придбав та незаконно носив без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив, що відомості, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності.

Показав, що влітку 2024 року він знайшов на вулиці кастет, підібрав його та почав носити з собою аж до 12.02.2025, коли на станції метро «Святошин» працівники поліції в ході особистого огляду вилучили вказаний кастет. Розуміє, що кастет є холодною зброєю, у вчиненому щиро кається, до вчиненого ставиться критично, жалкує про те, що сталося, запевняє, що більше такого не повториться.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, отже відсутні сумніви в його осудності, неодружений, дітей на утриманні немає, офіційно не працює, раніше не судимий.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України у виді пробаційного нагляду в мінімальному розмірі з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

При цьому суд вважає неможливим призначення покарання у виді штрафу, оскільки засуджений офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу.

Також суд не вбачає підстав для застосування в даному випадку ст. ст. 69, 75 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню, суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

На підставі п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, з урахуванням призначеного покарання, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно змінити, застосувавши до нього особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з 12.02.2025 по 26.03.2025 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні пробаційного нагляду.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 59-1 Кримінального кодексу України покласти на

ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, звільнивши його з-під варти негайно.

Покласти на ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу обов`язки, передбачені

п. 1-3 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатись з м. Бучі, м. Києва без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1193 (одна тисяча сто дев`яносто три) гривень 85 копійок за проведення експертиз під час досудового розслідування.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні:

-кастет, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів УП в метрополітені ГУНП у м. Києві, квитанція № 7813, - знищити;

-мобільний телефон марки «Хуавей», переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів УП в метрополітені ГУНП у м. Києві, квитанція № 3494 - повернути ОСОБА_3 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_6