Провадження № 1-кс/752/9485/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 - про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені №0000912, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч. 3 ст.358, ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 ), ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 ), ч.3 ст.15 ч.5 ст.190, ч.2 ст.309 КК України,,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000912 від 18.07.2023, у якому прокурор просив накласти арешт на вилучене в ході обшуку житла за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно та грошові кошти, а саме:

- банківські картки в кількості 25 (двадцять п`ять) штук, а саме: 1 (одну) банківську картку «Альфа-Банку» № НОМЕР_1 ; 1 (одну) банківську картку «VAB Банку» № НОМЕР_2 ; 1 (одну) банківську картку «Укрексімбанку» № НОМЕР_3 ; 2 (дві) банківські карти «А-Банку» № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 ; 2 (дві) банківські карти «Сбербанку Росії» № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 ; 2 (дві) банківські картки «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_8 та № НОМЕР_9 ; 4 (чотири) банківські карти «Ощадбанку» № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 та № НОМЕР_13 ; 12 (дванадцять) банківських карт «ПриватБанку» № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 , № НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 , № НОМЕР_20 , № НОМЕР_21 , № НОМЕР_22 , № НОМЕР_23 , № НОМЕР_24 та № НОМЕР_25 ;

-грошові кошти в сумі 2800 (дві тисячі вісімсот) доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США в кількості 28 (двадцять вісім) купюр;

-мобільний телефон марки «Honor 20 Pro», моделі «YAL-L41», фіолетового кольору, imei 1: НОМЕР_26 , imei 2: НОМЕР_27 , в якому встановлена сім-картка з абонентським номером НОМЕР_28 ;

-мобільний телефон марки «Meizu M5 Note», моделі «М621Н», в корпусі сірого кольору, meid: НОМЕР_29 , imei 1: НОМЕР_30 , imei 2: НОМЕР_31 , в якому встановлена сім-картка з абонентським номером НОМЕР_32 ;

-планшет «Lenovo», сірого кольору, s/n: HGR3RX1F (26);

-1 (одну) банківську картку «А-Банку» № НОМЕР_33 ;

-1 (одну) банківську картку «ПриватБанку» № НОМЕР_34 та 1 (одну) банківську картку «Укргазбанку» № НОМЕР_35 ;

-2 (дві) банківські картки «ПриватБанку» № НОМЕР_36 та № НОМЕР_37 ;

-флеш-накопичувач «Silicon Power», сірого кольору, місткістю 1 ТВ, з дротом з`єднання в комплекті;

-2 (два) аркуша паперу формату А4, на кожному із яких роздрукована вимога ТОВ «МАЙНД БІЗ ІНВЕСТ», на повернення грошових коштів в сумі 2501000 гривень;

-8 (вісім) аркушів паперу, 6 (шість) із яких формату А4, а 2 (два) із зошита в клітинку, на яких маються чорнові записи;

-146 (сто сорок шість) аркушів різноманітної банківської документації.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000912 від 18.07. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), ч.3 ст.15 ч.5 ст.190, ч.2 ст.309 КК України, з приводу вчинення шахрайських дій відносно банківських установ.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 в групі з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленими особами вчинили ряд шахрайських дій відносно банківських установ.

Так, 11.10.2021 вказана група в складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлених осіб заволоділи грошовими коштами АТ «Банк Кредит Дніпро» на суму 4 млн. грн., використовуючи статутні документи ТОВ «Будівеліс», надаючи недостовірну інформацію щодо господарської діяльності підприємства та підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_12 .

Крім того встановлено, що вказана група в складі ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлених осіб намагались заволодіти грошовими коштами АТ КБ «ПриватБанк» на суму 7,5 млн. грн. в червні 2022 року, також надаючи недостовірну інформацію щодо господарської діяльності підприємства ТОВ «Будівеліс», підроблені техпаспорта на техніку та підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_12 . Однак співробітниками банку було виявлено недостовірність техпаспортів у зв`язку з чим їм було відмовлено в наданні кредиту.

Вказана група в складі ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлених осіб 21.02.2023 використовуючи статутні документи ТОВ «Будівеліс», надаючи недостовірну інформацію щодо господарської діяльності підприємства, підроблені техпаспорта на техніку та підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_12 заволоділи грошовими коштами АТ КБ «ПриватБанк» на суму 25 млн. грн.

Також встановлено, що вказана група в складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлених осіб намагались заволодіти грошовими коштами АТ «Банк Кредит Дніпро» на суму 25 млн. грн., використовуючи статутні документи ТОВ «Кракен Шелл» та ТОВ «Віп Агро Дніпро», надаючи недостовірну інформацію щодо господарської діяльності вказаних підприємств, підроблені техпаспорта на сільгосптехніку та підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_13 .

26.04.2024 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були затримані в порядку ст. 208 КПК України та останнім повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) тач.3 ст.15 ч.5 ст.190 КК України в рамках вчинення шахрайських дій відносно АТ «Банк Кредит Дніпро».

В ході досудового розслідування проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон, яким користувалася остання. Під час проведення огляду інформації, яка була вилучена з мобільного телефону при проведенні негласної слідчої (розшукові) дії - зняття інформації з електронних інформаційних мереж було встановлено причетність до вчинення шахрайських дій, крім ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ще певне коло осіб, серед яких ОСОБА_4 .

03.12.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: банківські картки; грошові кошти в сумі 2800 (дві тисячі вісімсот) доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США в кількості 28 (двадцять вісім) купюр; мобільний телефон марки «Honor 20 Pro», моделі «YAL-L41», фіолетового кольору, imei 1: НОМЕР_26 , imei 2: НОМЕР_27 , із сім карткою з абонентським номером НОМЕР_28 ; мобільний телефон марки «Meizu M5 Note», моделі «М621Н», в корпусі сірого кольору, meid: НОМЕР_29 , imei 1: НОМЕР_30 , imei 2: НОМЕР_31 із сім карткою з абонентським номером НОМЕР_32 ; планшет «Lenovo», сірого кольору, s/n: HGR3RX1F (26); флеш-накопичувач «Silicon Power», сірого кольору, місткістю 1 ТВ, з дротом з`єднання в комплекті; 2 (два) аркуша паперу формату А4, на кожному із яких роздрукована вимога ТОВ «МАЙНД БІЗ ІНВЕСТ», на повернення грошових коштів в сумі 2501000 гривень; 8 (вісім) аркушів паперу, 6 (шість) із яких формату А4, а 2 (два) із зошита в клітинку, на яких маються чорнові записи; 146 (сто сорок шість) аркушів різноманітної банківської документації.

Постановою слідчого від 03.12.2024 вилучене під час обшуку майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000912 від 18.07.2023.

На підставі зазначеного прокурор просив про задоволення клопотання.

Слідчий в судовому засіданні уточнив клопотання, просив накласти арешт на мобільний телефон марки «Honor 20 Pro», моделі «YAL-L41», в якому встановлена сім-картка з абонентським номером НОМЕР_28 , з метою збереження речових доказів. Зазначив, що вказаний мобільний телефон містить чи може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вказане майно відповідає ознакам, зазначеним в ч.1 ст. 98 КПК України, і має значення речових доказів. Що стосується решти вилученого під час обшуку майна, слідчий не підтримав клопотання, зазначив, що такі речі та документи не становлять інтерес для слідства.

Власник майна ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання в частині арешту мобільного телефону марки «Honor 20 Pro», моделі «YAL-L41».

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000912 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), ч.3 ст.15 ч.5 ст.190, ч.2 ст.309 КК України, з приводу вчинення шахрайських дій відносно банківських установ.

03.12.2024, на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.11.2024 у справі №752/17309/23, провадження №1-кс/752/8640/24, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: банківські картки; грошові кошти в сумі 2800 (дві тисячі вісімсот) доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США в кількості 28 (двадцять вісім) купюр; мобільний телефон марки «Honor 20 Pro», моделі «YAL-L41»; мобільний телефон марки «Meizu M5 Note», моделі «М621Н»; планшет «Lenovo», s/n: HGR3RX1F (26); флеш-накопичувач «Silicon Power», місткістю 1 ТВ, з дротом з`єднання в комплекті; документи.

Постановою слідчого від 03.12.2024 вилучене під час обшуку майно та грошові кошти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000912 від 18.07.2023.

Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України).

З огляду на те, що слідчий не підтримав клопотання в частині арешту вилучених під час обшуку банківських карток, грошових коштів, мобільного телефону марки «Meizu M5 Note», моделі «М621Н», планшету «Lenovo», s/n: HGR3RX1F (26), флеш-накопичувача «Silicon Power» та документів, - слідчий суддя не розглядає по суті обґрунтованість підстав арешту цього майна.

Що стосується вилученого під час обшуку мобільного телефону марки «Honor 20 Pro», моделі «YAL-L41», imei 1: НОМЕР_26 , imei 2: НОМЕР_27 , в якому встановлена сім-картка з абонентським номером НОМЕР_28 , слід зазначити таке.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріалами клопотання обґрунтовано, щовилучений під час обшуку мобільний телефон марки «Honor 20 Pro», моделі «YAL-L41», в якому встановлена сім-картка з абонентським номером НОМЕР_28 , містять чи може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке розслідується у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, зазначене майно відповідає ознакам, зазначеним в ч.1 ст. 98 КПК України, і має значення речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що заявлена слідчим мета щодо збереження речових доказів, може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчим доведено, що вилучений під час обшуку мобільний телефон марки «Honor 20 Pro», моделі «YAL-L41», може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна, сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов висновку про достатність підстав вважати, що в разі не застосування запобіжного заходу у виді арешту майна, існують ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке має значення для досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

З огляду на викладене клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно під час проведення обшуку 03.12.2024 за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Honor 20 Pro», моделі «YAL-L41», фіолетового кольору, imei 1: НОМЕР_26 , imei 2: НОМЕР_27 , в якому встановлена сім-картка з абонентським номером НОМЕР_28 , який заблокований числовим паролем «НОМЕР_38» та упаковано доспец. пакету CRI 1061648.

Ухвала про арешту майна підлягає негайному виконанню після її оголошення прокурором, слідчим у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1