Справа № 159/6542/24
Провадження № 1-кп/159/214/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001105 від 25.08.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, громадянина України, працюючого водієм у ФОП ОСОБА_4 , вдівця, маючої на утриманні шістьох дітей, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, за наступних обставин.

24 серпня 2024 року близько 12 години 45 хвилин, ОСОБА_3 керуючи мотоциклом марки «Lifan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги від вулиці Луцької в м. Ковель Волинської обласні на головну дорогу вулиці Варшавської автошляху міжнародного значення М-07 сполученням «Київ-Ковель-контрольно-пропускний пункт Ягодин», в напрямку руху від м. Ковель до м. Любомль Волинської області, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, перед виїздом на головну дорогу не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу автомобілю марки «Volkswagen» модель «LT-46», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у складі з причепом марки «Прагматек», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 , що рухався головною дорогою автошляху М-07 по вулиці Варшавській м. Ковель Волинської області, в напрямку руху від міста Київ до міста Любомль Волинської обласні, внаслідок чого на смузі руху автомобіля з причепом допустив зіткнення мотоцикла марки «Lifan», реєстраційний номер НОМЕР_1 з автомобілем марки «Volkswagen» модель «LT-46», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у складі з причепом марки «Прагматек», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла марки «Lifan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: лінійний злам кісок склепіння та основи черепа, забої головного мозку із крововиливами під оболонки, крововилив на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лівій скронево-тім`яній ділянці, злам лівої ключиці, забій легень, садна голови, верхньої лівої кінцівки.

Причиною смерті ОСОБА_9 є відкрита черепно-мозкова травма, що супроводжувалась лінійним зламом кісток склепіння та основи черепа із забоями головною мозку, крововиливами під оболонки.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 2.3 б), 10.1, 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (зі змінами та доповненнями відповідно до постанов Кабінет) Міністрів України).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно 24.08.2024 близько 12.45години він керуючи мотоциклом, виїжджаючи з другорядної дороги від вулиці Луцької в м. Ковель Волинської обласні на головну дорогу вулиці Варшавської автошляху міжнародного значення М-07 сполученням «Київ-Ковель-контрольно-пропускний пункт Ягодин», в напрямку руху від м. Ковель до м. Любомль Волинської області, перед виїздом на головну дорогу не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу автомобілю марки «Volkswagen» модель «LT-46» під керуванням ОСОБА_8 , що рухався головною дорогою автошляху М-07 по вулиці Варшавській м. Ковель Волинської області, в напрямку руху від міста Київ до міста Любомль Волинської обласні, допустивши зіткнення даних транспортних засобів, в результаті чого його дружина ОСОБА_9 померла від отриманих тілесних ушкоджень. Щиро кається, просить суд не призначати суворе покарання, цивільний позов КП Комунального Підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради визнає частково в сумі 5448,68 гривень.

Потерпіла ОСОБА_6 підтвердила загибель сестри ОСОБА_9 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 24.08.2024 за участі ОСОБА_3 , претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 286 КК України, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії необережних тяжких злочинів, дані щодо особи обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утримані шістьох дітей.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

За даних обставин, виходячи з завдань мети покарання, визначеної в статті 50 КК України, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 65 КК України щодо індивідуалізації призначеного покарання, зокрема, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховуючи положення ст. 3 Конституції України, відповідно до якої, серед інших соціальних благ, життя людини визнається в Україні найвищою соціальною цінністю вважає необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 призначити йому покарання у виді позбавлення волі, встановленого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання щодо додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує обставини вчинення правопорушення, тяжкі наслідки які настали, виступ ОСОБА_3 в судових дебатах, який пояснив що працевлаштований водієм формально, більше займається вихованням дітей та приходить до висновку про необхідність призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Разом з тим, що обвинувачений раніше не судимий, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, має на утриманні шістьох дітей, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та доцільним призначити їй покарання із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України з максимальним строком, що, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Підстави для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу - відсутні.

КП Комунальним Підприємством «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради в межах кримінального провадження заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 , відповідно до якого позивач просить стягнути матеріальну шкоду у розмірі 16346,04грн..

Згідно норми ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій у результаті кримінального правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частиною п`ятою зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Суд вважає, що стягненню підлягає розмір майнової шкоди, який підтверджений матеріалами справи, таким чином позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди підлягають повному задоволенню у розмірі 16346,04грн., з врахуванням сплаченої суми обвинуваченим у розмірі 1640грн., що складає 14706,04грн.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення ? злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він під час випробувального строку 03 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки на підставі ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов КП Комунального Підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради до ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь КП Комунального Підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 14706 (чотирнадцять тисяч сімсот шість) гривень 04 копійок.

Речові докази по справі:

-мотоцикл марки «Lifan», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_3

- автомобіль «Volkswagen» модель «LT-46», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у складі з причепом марки «Прагматек», реєстраційний номер НОМЕР_3 залишити власнику ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1