Справа № 610/4622/24
провадження № 1-кс/610/215/2025
УХВАЛА

02 квітня 2025 року слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 жовтня 2024 року за № 0000629, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що до ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшла інформація від правоохоронних органів про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , добровільно займав посаду «поліцейського» в незаконно створеному правоохоронному органі «народна милиция», на тимчасово окупованій території міста Балаклія, Харківської області.

За даним фактом 09.10.2024 відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000629 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

20.03.2025 призначено почеркознавчу експертизи, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, для проведення якої необхідні рукописні зразки почерку та підпису ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

31.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Балаклійського районного суду від 25.03.2025 в період з 10:50 до 12:20 год. було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено: два щоденника з підписами ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вісім книжок з рукописним текстом « ОСОБА_5 2021-2022» ОСОБА_4 , на останніх сторінках.

Прокурор посилався на те, що необхідність арешту вказаних у клопотанні речей зумовлюється необхідністю проведення судових експертиз та забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, перетворено, відчужено.

Посилаючись на викладене, прокурор просить накласти арешт на вищезазначені книги та щоденники, позбавивши права користування, розпоряджання та відчуження вказаного майна.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, просив його задовольнити.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза знищення майна, розгляд вказаного клопотання вважаю за необхідне провести без виклику особи, щодо якої вирішується питання про накладення арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення з таких підстав.

Як убачається з матеріалів клопотання, СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000629. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) було внесено 09.10.2024 з кваліфікацією за ч. 7 ст. 111-1 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що до ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшла інформація від правоохоронних органів про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , добровільно займав посаду «поліцейського» в незаконно створеному правоохоронному органі «народна милиция», на тимчасово окупованій території міста Балаклія, Харківської області.

31.03.2025, на підставі ухвали слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 25.03.2025, було проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено: щоденник учениці 9-го класу ОСОБА_6 з підписом на сторінках, щоденник ОСОБА_7 , у якому маються підписи та 8 книг, на останніх сторінках яких є підписи.

31.03.2025 постановою слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області вказані книги та щоденники визнані речовими доказами.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вказані у клопотанні документи вважаються тимчасово вилученими.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені у клопотанні щоденники та книги відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому на вказане необхідно накласти арешт з метою їх збереження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування зазначеними документами є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, знищення, перетворення, відчуження.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника і користувача майна з метою забезпечення збереження зазначеного об`єкта, як речового доказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 31.03.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- два щоденника та три книги, які поміщено до полімерного пакету №PSP3016443;

- п`ять книг, які поміщено до полімерного пакету №PSP3016442,

позбавивши права на їх відчуження, розпорядження та користування.

Місце зберігання арештованого майна визначити слідчому.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 , СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1