Справа № 366/564/25
Провадження № 1-кс/366/138/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2024 с-ще Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника СД ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей і документів з можливістю їх вилучення у кримінальному провадженні № 0000018, внесеному в ЄРДР 11.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Дізнавач за погодженням з прокурором звернулась до слідчого судді із зазначеним клопотанням, у якому просить надати тимчасовий доступ до оригіналів матеріалів особової справи ОСОБА_5 , яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), з можливістю їх вилучення, а саме а саме до:

- документів, що посвідчують факт постановки ОСОБА_5 на облік до органу з питань пробації за місцем проживання;

- документів про виконання чи невиконання ОСОБА_5 заходів, передбачених пробаційною програмою;

- роз`яснень та попереджень ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність у разі допущення невиконання судом призначеного покарання за час перебування на обліку, у тому числі підписку ОСОБА_5 від 06.09.2024;

- постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 06.09.2024 та листка реєстрації;

- направлення ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.09.2024, 04.10.2024 та розписки про їх отримання;

Графік реалізації пробаційної програми ОСОБА_5 та довідку про її роз`яснення.

Клопотання мотивоване тим, що вироком ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.05.2024 ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду, однак ухилився від відбування такого покарання.

Слідча зазначає, що під час досудового розслідування виникла необхідність у тимчасовому доступі до оригіналів запитуваних нею документів, оскільки такі можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні.

Дізнавач у судове засідання не з`явилась, подавши заяву про його розгляд без участі.

У зв`язку з неявкою учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.

Розглянувши клопотання та перевіривши його відповідність вимогам ч. 2 ст. 160 КПК України, слідчий суддя приходить до такого.

Статтею 132 КПК України, передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження (до числа яких згідно ст. 131 КПК України відноситься тимчасових доступ до речей та документів), застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України)

При цьому, положеннями ч. 5 ст. 132 КПК України визначено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Будь-який захід забезпечення кримінального провадження є втручанням у права і свободи особи. Тому саме на сторону, яка подає клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено обов`язок доведення того, що потреби досудового розслідування виправдовують застосування того чи іншого заходу.

Надаючи оцінку можливості без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримання запитуваних дізнавачем документів, слідчий суддя враховує, що з доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження не вбачається відомостей, які б свідчили про вжиття дізнавачем самостійних заходів для отримання документів, до яких вона просить надати тимчасовий доступ.

Також є незрозумілим необхідність отримання тимчасового доступу саме до оригіналів особової справи ОСОБА_5 , яка перебуває у розпорядженні органу з питань пробації.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, диспозиція якої передбачає кримінальну відповідальність за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Доказуванню в таких кримінальних провадженнях підлягають, крім іншого: факт засудження особи до покарання у виді пробаційного нагляду; усвідомлення ним покладення на нього обов`язків з виконання пробаційної програми; ухилення від виконання пробаційної програми.

Довести такі обставини можливо шляхом отримання від органу з питань пробації належним чином завірених копій документів, до яких дізнавач просить надати тимчасовий доступ без можливості застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів, тим більше, що заявником у кримінальному провадженні є сам орган з питань пробації, на обліку в якого перебуває ОСОБА_5 .

Щодо можливості використання як доказу належним чином завірених копій документів, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити таке.

За змістом ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Дублікат документа (документ, виготовлений таким самим способом, як і його оригінал), а також копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах, виготовлені слідчим, прокурором із залученням спеціаліста, визнаються судом як оригінал документа.

Подання суду завірених належним чином копій документів, без надання їх оригіналів, не може становити достатню підставу для визнання їх недопустимими. Викладене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові ККС ВС від 24.01.2023 у справі № № 727/9754/18 (касаційне провадження № 51- 3102 км 19).

З огляду на викладене, дізнавачем не доведено: необхідності використання як доказів безпосередньо оригіналів особової справи ОСОБА_5 ; що такі документи може бути отримано виключно за допомогою тимчасового доступу до речей і документів; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

За таких обставин, у задоволенні клопотання слід відмовити, роз`яснивши, що дізнавач не позбавлена можливості звернутись із запитом в порядку ст. 93 КПК України для отримання належним чином завірених копій особової справи для їх використання як доказів фактів та обставин у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 110, 159, 160, 162-166 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволені клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1