Справа № 489/360/25
Провадження № 1-кс/489/80/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

20 січня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві скаргу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням про кримінальне правопорушення від 07.01.2025,

з участю представника скаржника ОСОБА_3 ,

встановив:

Зі скарги слідує, що 07.01.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 подав до ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області повідомлення від 07.01.2025 № 160 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, за фактом ухилення 06.01.2025 ОСОБА_4 від призову на військову службу під час мобілізації. Проте відомості про кримінальне правопорушення за вказаним повідомленням до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були. У зв`язку з цим, скаржник просив зобов`язати уповноважену особу внести відомості про вказане в повідомленні від 07.01.2025 кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити

Представник ВП № 2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області до суду не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлявся належним чином. Його відсутність, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги. На запит слідчого судді були надані матеріали перевірки за відповідною заявою скаржника.

Вивчивши матеріали скарги та матеріали перевірки, слідчий суддя дійшов таких висновків. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, чинний КПК України не передбачає можливості прийняття рішення щодо відсутності події чи складу кримінального правопорушення на стадії подання заяви про кримінальне правопорушення та з урахуванням визначеного ст. 25 КПК України принципу публічності слідчий, дізнавач чи прокурор зобов`язані розпочати досудове розслідування, вже за результатами якого прийняти передбачене КПК України рішення по суті із забезпеченням реалізації права на його оскарження в передбаченому законом порядку.

Повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.01.2025 про вчинення кримінального правопорушення було отримане ВП № 2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області 07.01.2025, що підтверджується відміткою про отримання, проте у визначений законом строк викладені в повідомленні відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

Вказане повідомлення було однозначно подане саме як повідомлення про кримінальне правопорушення, з викладенням підстав, за яких заявник зробив висновок про наявність складу кримінального правопорушення із наданням відповідних документів, що підтверджують викладені у повідомлення обставини вчинення кримінального правопорушення. Натомість у разі недостатності відомостей, викладених у повідомленні, слідчий міг та повинен був відповідно до принципу публічності та ст. 214 КПК України (шляхом самостійного виявлення з будь-якого джерела) встановити інші відомості щодо вказаного в заяві діяння з відповідних джерел, оскільки слідчому було заявлено про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, з матеріалів скарги слідує, що повідомлення про кримінальне правопорушення містило опис обставин його вчинення, що є цілком достатньою підставою для висновку, що могло бути вчинене вказане у повідомленні кримінальне правопорушення. Натомість на даному етапі для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР не обов`язкове доведення доказами всіх елементів складу кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Також відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України, на даному етапі для внесення відомостей до ЄРДР достатні короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела та попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз положень КПК України, а головним чином таких загальних засад кримінального провадження як законність, публічність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень (в тому числі і процесуальних рішень слідчого судді при розгляді саме даної категорії скарг), дає підстави для висновку, що всі повідомлення, заяви, інші відомості про кримінальне правопорушення мають вноситись до ЄРДР та за результатами відповідного розслідування мають бути прийняті відповідні процесуальні рішення, оскільки тільки такі процесуальні рішення відповідно до вимог КПК України можуть бути оскаржені не тільки до слідчого судді, а і у вищу відносно нього інстанцію (в апеляційному порядку), що і забезпечить реалізацію права на оскарження, як загальної засади кримінального провадження.

За будь-яких обставин, в даному випадку на етапі надходження до уповноваженої особи заяви про кримінальне правопорушення превалюючою є визначена ст. 25 КПК України публічність, як загальна засада кримінального провадження, за якою прокурор та слідчий зобов`язані розпочати досудове розслідування при надходженні заяви про кримінальне правопорушення. Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, встановлені обставини вказують на необхідність задоволення скарги.

Керуючись статтями 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб ВП № 2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області відповідно до ст. 214 КПК України внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.01.2025 № 160 про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, за фактом ухилення 06.01.2025 ОСОБА_4 від призову на військову службу під час мобілізації, та вжити заходи для початку розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1