Справа № 361/4918/24
Провадження № 1-кп/361/950/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київській області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000844 від 24.03.2024 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000844 щодо ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 187 КК України.

19.12.2024 в судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання та, враховуючи що наявні підстави, що підтверджують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, просила суд продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та пояснив, що відсутні загрози того, що він може впливати на свідків. Злочин вчинено в стані алкогольного спяніння, обвинувачений має роботу з нормальним заробітком, хоче виплатити завдану ним шкоду та необхідно доглядати за дитиною. Просив суд хоча б визначити йому розмір застави.

Захисник обвинуваченого також просив суд обрати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт або домашній арешт у нічний час з носінням браслету, також заставу в розмірі який визначить суд, просив суд врахувати, що у обвинуваченого є дитина і дружина, він так не зможе навіть виплатити кошти потерпілому.

Заслухавши думку учасників справи, суд дійшов наступного висновку.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження №0000844 щодо ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання порушене у клопотанні прокурора суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що на даний час відносно обвинуваченого ОСОБА_4 існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та останньому неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України, санкція за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, а відтак розуміючи, що у разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину йому загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі, через що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього підозрюваний є уродженцем іншої області, за місцем прописки не проживає, не має міцних соціальних зв`язків, тому останнього ніщо не тримає та він може покинути територію м. Бровари та Броварського району;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків та іншу особу, відомості про яку виділено в інше кримінальне провадження, які надавали викривальні покази щодо нього, оскільки йому відомо їхні місця роботи, а відтак обвинувачений, перебуваючи на свободі матиме можливість незаконно впливати на них, таким чином перешкоджати повному та об`єктивному проведенню досудового розслідування;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, у тому числі злочини проти власності, адже джерела постійного та офіційного доходу останній не має, отже утримується за рахунок вчинення крадіжок.

Таким чином, наявність обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризику, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені пунктом 5 частини першою статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Даних про такий стан здоров`я обвинуваченого, щоб унеможливлювало продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі обставини справи, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 176, 183, 194, 331, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме по 16.02.2025 включно та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 20.12.2024 о 10:05 год.

Суддя ОСОБА_7