Справа № 355/433/25
Провадження № 1-кс/355/118/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду селища Баришівка клопотання т.в.о. начальника сектору дізнання відділу поліції № 1 Броварського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, у межах кримінального провадження № 0000028, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Суть питання.

04.03.2025 до слідчої судді Баришівського районного суду Київської області надійшло вказане клопотання, погоджене старшим прокурором групи прокурорів в означеному кримінальному провадженні, прокурором Згурівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, у межах цього провадження, у зв`язку з необхідністю встановлення обставин, визначених ст. 91 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), за наявності на те передумов, передбачених ст. 132, 163 КПК України.

2. Встановлені органом досудового розслідування обставини. Обґрунтування щодо потреби доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Сектором дізнання ВП № 1 Броварського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань№ 0000028 від 10.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.12.2024 невстановлені особи в невстановленому місці, шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала за адресою: АДРЕСА_1 , які вона перерахувала на картку НОМЕР_1 , а саме за покупку запчастин для автомобіля.

Під час допиту потерпілої ОСОБА_5 встановлено, що під час спілкування з невідомою особою в додатку «Viber», за абонентським номеру телефону НОМЕР_2 , з метою покупки запчастин до автомобіля, 07.12.2024 здійснила переказ зі своєї банківської картки НОМЕР_3 на банківську картку НОМЕР_1 грошову суму в розмірі 10375 грн, після чого товар не отримала.

З огляду на вищевикладене, з метою встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні, перевірки на причетність до вчинення даного злочину осіб, а також враховуючи те, що дана інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та може суттєво пришвидшити розкриття даного злочину і в подальшому може бути використана як доказ, у слідства виникає необхідність у тимчасовому доступі до інформації, яка знаходиться в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , а саме відомості у друкованому та електронному вигляді, по абонентському номеру НОМЕР_2 за період часу з 00 години 01 хвилини 07.12.2024 по дату проведення вибірки.

З метою встановлення обставин кримінального правопорушення необхідно отримати доступ до речей і документів, з можливістю виготовлення копій та їх вилучення, що знаходяться у оператора мобільного зв`язку, що належить ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме до інформації та/або документів, зазначених у прохальній частині поданого клопотання. Вказана інформація та документи містять охоронювану законом таємницю, а отримати вказану інформацію/документи іншим шляхом неможливо.

3. Участь сторін кримінального провадження. Позиція щодо заявленого клопотання.

За змістом ч. 4 ст. 163 КПК Українислідчий суддя розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться документи (за ч. 2 ст. 163 КПК України клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів).

Неприбуття заявника або сторони кримінального провадження за судовим викликом без поважних причин або неповідомлення ними про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Суб`єкт звернення подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Особа, у володінні якої знаходяться речі та документи, доступ до яких заявлено у клопотанні, не викликалася, з огляду на обґрунтування заявника щодо існуючої загрози зміни або знищення зазначеної вище інформації.

На підставі положень ст. 22, 26, 163 КПК України слідчою суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі заявника.

4. Правове регулювання питання тимчасового доступу до речей та документів.

Тимчасовий доступ до речей та документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості (п. 5 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 132 КПК України), та полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі та документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (ч. 1 ст. 159 КПК України).

Тимчасовий доступ до речей та документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді (ч. 2 ст. 159 КПК України).

Враховуючи загальні для всіх заходів забезпечення правила їх застосування (ч. 3, 4 ст. 132 КПК України), а також особливі саме для цього заходу забезпечення підстави (ч. 5, 6 ст. 163 КПК України), сторона, яка подає клопотання, має довести наступні обставини: 1) потреби розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні; 2) може бути виконане завдання, для виконання якого звертаються із клопотанням; 3) без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, неможливо; 4) ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) вони самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 6) при цьому вони не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю або, у протилежному випадку: (1) є можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах; (2) неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

5. Мотиви слідчої судді при постановленні ухвали.

Слідча суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу України, проаналізувавши наведені в ньому доводи, виснує таке.

За змістом ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом. Зокрема, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Водночас, якщо документи, до яких необхідно отримати доступ, містять охоронювану законом таємницю, орган досудового розслідування має обґрунтувати, що: (1) є можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах; (2) неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Відтак, виходячи із законодавчих норм, сторона обвинувачення наділена правом витребування та одержання від певних осіб документів на підтвердження фактів, які стосуються кримінального провадження. Якщо ж особа, яка має в своєму розпорядженні зазначені документи, не згодна надати їх, для отримання дозволу на тимчасовий доступ до них сторона кримінального провадження застосовує заходи забезпечення кримінального провадження (звертається до суду за правилами глави 15 розділу II КПК України).

Відповідно до статті 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: 1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; 2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю; 3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; 4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; 5) відомості, які можуть становити банківську таємницю; 6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру; 7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; 8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; 9) державна таємниця.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України; не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Зазначені вимоги кореспондуються з вимогами ч. 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних». За вимогами ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію» конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. За ч. 2 ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

За приписами ст. 39 Закону України «Про телекомунікації» оператори телекомунікації зберігають та надають інформацію про з`єднання свого абонента в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Відтак, слідча суддя приходить до переконання, що в цій справі її фактичні обставини та той тип документів, щодо яких порушується питання про надання доступу, в своїй сукупності вказують на наявність передумов для розгляду питання доцільності застосування заходу забезпечення кримінального провадження за правилами глави 15 розділу II КПК України.

Відповідно, слідча суддя, аналізуючи питання доречності тимчасового доступу до документів, враховує, що згідно з ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 22 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як убачається з поданого клопотання, необхідність тимчасового доступу до документів, вказаних у ньому, обґрунтована заявником тим, що відображені у них дані необхідні для встановлення відомостей, визначених ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні та виконання завдань, визначених ст. 2 КПК України.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 7, ст. 9 КПК України регламентовано, що до загальних засад кримінального провадження віднесено законність. Ця складова передбачає, що під час кримінального провадження слід виявити усі обставини кримінального провадження.

Відтак, слідча суддя, проаналізувавши обставини, щодо яких здійснюється розслідування, вказану стороною обвинувачення та встановлену дізнанням в цей час в поєднанні з текстом диспозиції кримінально-правової норми, щодо порушення якої йдеться, а також додані матеріали до клопотання в розрізі мотивів, наведених на підтвердження потреби застосування заходу забезпечення кримінального провадження, вважає, що є установленими обставини, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 132, главою 15 КПК України, а саме:

-існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

-речі та документи, до яких просить отримати доступ сторона обвинувачення, повністю відповідають визначенню доказів, передбаченому в ст. 84 КПК України;

-наведені речі та документи перебувають у володінні особи, вказаної у клопотанні, та з їх допомогою дійсно можливо виявити обставини, передбачені ст. 9, 91 КПК України, оскільки є наявною ймовірність використання як доказів відомостей, що містяться в них та вони вказують, разом з тим, на неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Таким чином, у судовому засіданні слідчою суддею встановлено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження за своєю суттю в цілому відповідає вимогам ч. 6 ст. 132, ст. 160 КПК України, обставин, регламентованих п. 1-3 ч. 3 ст. 132, ст. 161 КПК України, не встановлено.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання.

За таких обставин, слідча суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, свідчать про те, що заявником у відповідності до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України надано ґрунтовні докази, які дають змогу дійти до висновку про неможливість іншим способом, на даному етапі, довести обставини, які передбачається довести за допомогою зазначених у клопотанні документів (ч. 3, 4 ст. 132, ч. 5, 6 ст. 163 КПК України), забезпечити повноту, всебічність та неупередженість розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, отримати відомості, що є необхідними для з`ясування всіх важливих обставин у їх сукупності, а тому подане клопотання слід задовольнити.

Щодо способу доступу, то слідчий суддя враховує, що (1) згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку); (2) тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення (абз. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України); (3) відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 164 КПК України в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено розпорядження надати (забезпечити) тимчасовий доступ до речей і документів вказаній в ухвалі особі та надати їй можливість вилучити зазначені речі і оригінали або копії документів.

Відповідно, з огляду на наведені в цьому провадженні доводи щодо мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження, слідча суддя вважає за доцільне надати такий доступ з можливістю вилучення запитуваних даних відповідно до абз. 1, 2 ч. 1 ст. 159 КПК України, з огляду на відсутність у проваджені щодо них обставин, визначених ч. 7 ст. 163 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 131-132, 159-166, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. начальника сектору дізнання відділу поліції № 1 Броварського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, у межах кримінального провадження №0000028, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Надати т.в.о. начальника СД ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ до документації/документів (інформації у паперовому та/або електронному носії), з можливістю їх вилучення, які перебувають у володінні оператора мобільного зв`язку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , що містять відомості про користування абонентським номером мобільного зв`язку, НОМЕР_2 за період часу з 00 години 01 хвилини 07.12.2024 по дату проведення вибірки, а саме:

- належність абонентського номеру, тобто на яку фізичну чи юридичну особу були зареєстрований вказаний абонентський номер;

-ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання (абонентський номер, міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання (далі ІМЕІ), яке перебувало у зоні дії базових станцій (Абонент А);

-адреси розташування та номери базових станцій, як забезпечували зв`язок абонентів А;

-типи з`єднання абонентів А та Б: вхідні та вихідні дзвінки, СМС (короткі текстові повідомлення без розкриття їх змісту), ММС (мультимедійні повідомлення), GPRS (передача інформації по незайнятій голосовим зв`язкам смузі частот), переадресація;

-дата, час та тривалість з`єднань, у тому числі з`єднання нульової тривалості (неприйняті виклики) абонентам А;

-ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання (абонентський номер, ІМЕІ), з якими відбувалися сеанс зв`язку абонентів А (абоненти Б).

Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснювати шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Тимчасовий доступ до документів здійснити шляхом їх вилучення в копіях.

Строк дії ухвали - два місяці з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала виготовлена в 2 примірниках.

Примірник 1 - знаходиться в матеріалах цього судового провадження.

Примірник 2 та завірена копія - надано заявнику.

Слідча суддя ОСОБА_6