Провадження № 1-кп/175/714/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №000173 від 05.07.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка Барвінківського району Харківської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На початку травня 2024 року, точна дата та час кримінальним провадження не встановлено, ОСОБА_4 перебував на території водоймища, яке розташовано на території с. Василівська Пустош Краматорського району Донецької області, де на земельній ділянці виявив поліетиленовий пакет з предметами зовні схожими на обріз мисливської рушниці та боєприпаси. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання вогнепальної зброї та бойових припасів, а саме обрізу мисливської рушниці та боєприпасів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 взяв із собою вказаний поліетиленовий пакет з обрізом мисливської рушниці та боєприпасами, який цього ж дня пішки переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав їх до 20.07.2024, тим самим здійснив незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

20.07.2024 в період часу з 13:54 год. до 14:30 год., в ході проведеного обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено нестандартну гладкоствольну вогнепальну зброю - обріз мисливської рушниці, виготовлений саморобним способом із двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі «ТОЗ-БМ» виробництва Тульського збройового заводу, із видаленими заводським номером та роком виготовлення, шляхом укорочування стволів до залишкової довжини 270 мм та відпилювання прикладу до шийки ложі, який придатний до проведення пострілів мисливськими патронами 16-го калібру та бойові припаси: саме 45 патронів 5,45мм, що є проміжними патронами з кулею «ПС» зразка 1974 року; 37 патронів 5,45мм, що є проміжними патронами з трасуючою кулею «Т» зразка 1974 року; 11 патронів калібру 5.56?45мм NATO; 7 патронів 7,62мм, що є проміжними патронами зразка 1943 року з кулею «ПС» зі сталевим осереддям, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, які ОСОБА_4 умисно, незаконно придбав, переніс та зберігав без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України визнав повністю та показав, що в травні 2024 року повертаючись з рибалки в с. Василівська Пусош біля водойми знайшов пакет з обрізом та набоями, який забрав додому та поклав його в тумбочку під телевізором. На початку липня 2024 року в квартирі за місцем його проживання поліція провела обшук та вилучила пакет з обрізом і набоями. В скоєному щиро розкаюється.

Надані обвинуваченим ОСОБА_4 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу і стосуються вирішення питання про долю речових доказів та процесуальних витрат.

Таким чином, винуватість ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Аналізуючи вищенаведене суд кваліфікує умисні дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України, тобто придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

При призначенні покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, вчинив тяжкий злочин, обставини його вчинення, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відомості про особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, суд вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Тому, з урахуванням обставини, яка пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України в мінімальних межах санкції частини статті у виді позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи з усіх обставин справи, з урахуванням позиції обвинуваченого, який у вчиненому розкаявся, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому вважає, що обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд виходить із того, що він кримінальне правопорушення вчинив вперше, має постійне місце проживання у м. Краматорську, працює неофіційно, зробив відповідні висновки, а тому суд вважає, що таке покарання є достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого, запобіганню вчинення нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку - 1 (один) рік він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок спливу іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду - 17 грудня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у розмірі 9087,36 грн.

Речові докази: 87 патронів, шість патронів 16 калібру, обріз рушниці 16 калібру, які зберігаються в камері зберігання зброї Краматорського РУП ГУНІ в Донецькій області конфіскувати; 16 стріляних гільз, дві протяжки каналів ствола, три стріляні гільзи 16 калібру та первинне пакування, які зберігаються в камері зберігання зброї Краматорського РУП ГУНІ в Донецькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до суду апеляційної інстанції через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1