Справа № 314/266/25
Провадження № 1-кп/314/545/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 01.01.2025 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ, Куп`янського району, Харківської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , сержанта, який перебуває на посаді літнього наглядача відділення зв`язку взводу зв`язку інженерно-саперного батальйону, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 проходячи військову службу на посаді літнього наглядача відділення зв`язку взводу зв`язку інженерно саперного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні сержант, діючи умисно, в порушення вимог «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою № 340 Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року, при невстановлених досудовим розслідуванням у формі дізнання обставинах, придбав завідомо підроблений документ посвідчення водія НОМЕР_2 на своє ім`я, усвідомлюючи при цьому, що він являвся особою, яка не має права керування транспортним засобом.

Так, 01 січня 2025 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, під час керування транспортним засобом «Opel Cadett», реєстраційний номер НОМЕР_3 в кузові білого кольору, був зупинений працівниками поліції УПП в Запорізькій області, на блокпосту З-02, який розташований на автодорозі «Харків-Сімферополь» поблизу населеного пункту с.Петро-Михайлівка, Запорізького району, Запорізької області, де на вимогу працівників поліції надати документ, що посвідчує право керування транспортним засобом, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія НОМЕР_2 на своє ім`я, видане 16.12.2024 року Територіальним сервісним центром МВС № 8041, яке не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України, та виготовлений за допомогою термосублімаційного способу друку, тим самим використав завідомо підроблений документ, тобто вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.4 ст.358 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду в порядку ст.302 КПК України.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені, під час дізнання, обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності його захисника ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Крім того, йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудовим розслідуванням обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КК України, у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім цього, відповідно до вимог ч. 1 ст. 302 КПК України прокурором в обвинувальному акті заявлено клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду, за результатами спрощеного провадження, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин, зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, оскільки судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документу.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа, є правильною.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, а обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, вчиненим умисно, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначення ж іншого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на характеризуючі особу дані, відношення останнього до скоєного.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Кримінальним правопорушенням шкоди не заподіяно.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати в розмірі 2 387,70 грн. за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №СЕ-19/108-25/379-ДД від 06.01.2025, які, у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався і підстав для його застосування суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави судові витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні № 0000004 (висновок експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/108-25/379-ДД від 06.01.2025) у розмірі 2 387,70 грн (дві тисячі триста вісімдесят сім гривня 70 копійки).

Речовий доказ посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , видане ТСЦ 8041 та 2 акр., паперу, а саме довідку від 16.12.2024 видана громадянину ОСОБА_3 свідоцтво серії МВС № 756552-101 видано ОСОБА_3 , яке долучено до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження №0000004.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду складений та підписаний суддею у нарадчій кімнаті 21.01.2025.

Суддя ОСОБА_5

21.01.2025