Справа № 166/245/25 Провадження №11-сс/802/155/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

слідчого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

представника володільця майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 20 лютого 2025 року (ЄРДР № 0000056),
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 20 лютого 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , яке погоджено з начальником Ратнівського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_10 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку 12 лютого 2025 року шляхом позбавлення права володіти, користуватися та розпоряджатися даним майном, а саме на:
- 303 колоди дерев породи «Сосна», довжиною по 1,2 м, з наступними діаметрами: 21 см, 15 см, 20 см, 25 см, 18 см, 17 см, 17 см, 17 см, 18 см, 21 см, 26 см, 22 см, 18 см, 19 см, 17 см, 19 см, 17 см, 16 см, 23 см, 21 см, 19 см, 26 см, 17 см, 17 см, 14 см, 17 см, 15 см, 18 см, 17 см, 25 см, 21 см, 18 см, 16 см, 20 см, 15см, 18 см, 23 см, 16 см, 16 см, 16 см, 23 см, 26 см, 18 см, 15 см, 24 см, 20 см, 22 см, 19 см, 19 см, 24 см, 20 см, 16 см, 17 см, 22 см, 22 см, 15 см, 14 см, 30 см, 25 см, 19 см, 21 см, 17 см, 21 см, 25 см, 16 см, 18 см, 25 см, 22 см, 15 см, 18 см, 19 см, 17 см, 15 см, 15 см, 18 см, 26 см, 21 см, 22 см, 23 см, 23 см, 16 см, 14 см, 17 см, 20 см, 15 см, 18 см, 18 см, 23 см, 21 см, 21 см, 18 см, 18 см, 20 см, 22 см, 15 см, 17 см, 16 см, 17 см, 18 см, 19 см, 15 см, 20 см, 17 см, 17 см, 21 см, 19 см, 18 см, 17 см, 11 см, 19 см, 17 см, 17 см, 21 см, 14 см, 15 см, 17 см, 16 см, 16 см, 12 см, 19 см, 13 см, 16 см, 14 см, 14 см, 18 см, 17 см, 18 см, 14 см, 15 см, 15 см, 15 см, 15 см, 21 см, 16 см, 17 см, 15 см, 15 см, 15 см, 14 см, 20 см, 17 см, 16 см, 17 см, 18 см, 15 см, 13 см, 14 см, 13 см, 14 см, 19 см, 18 см, 17 см, 17 см, 16 см, 13 см, 14 см, 23 см, 25 см, 18 см, 21 см, 18 см, 18 см, 22 см, 19 см, 19 см, 16 см, 16 см, 21 см, 17 см, 17 см, 18 см, 16 см, 17 см, 15 см, 20 см, 25 см, 20 см, 16 см, 24 см, 18 см, 21 см, 19 см, 20 см, 22 см, 18 см, 13 см, 20 см, 14 см, 18 см, 17 см, 17 см, 17 см, 18 см, 20 см, 27 см, 20 см, 16 см, 22 см, 21 см, 22 см, 15 см, 24 см, 28 см, 20 см, 20 см, 21 см, 22 см, 22 см, 24 см, 26 см, 31 см, 30 см, 33 см, 24 см, 34 см, 22 см, 15 см, 22 см, 23 см, 18 см, 22 см, 30 см, 17 см, 16 см, 16 см, 15 см, 15 см, 15 см, 11 см, 17 см, 15 см, 12 см, 13 см, 18 см, 23 см, 16 см, 19 см, 20 см, 14 см, 18 см, 19 см, 20 см, 13 см, 22 см, 16 см, 15 см, 18 см, 16 см, 18 см, 12 см, 13 см, 11 см, 15 см, 22 см, 23 см, 19 см, 15 см, 19 см, 13 см, 18 см, 19 см, 14 см, 18 см, 16 см, 14 см, 11 см, 12 см, 13 см, 17 см, 13 см, 18 см, 16 см, 18 см, 20 см, 15 см, 15 см, 17 см, 13 см, 19 см, 13 см, 12 см, 15 см, 20 см, 16 см, 17 см, 12 см, 26 см, 25 см, 23 см, 23 см, 18 см, 15 см, 19 см, 22 см, 25 см, 19 см, 20 см.
- мобільний телефон марки «Pixel 3 XL» IMEI НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_8 , та який поміщено до спеціального пакету «WAR 1267077».
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що враховуючи те, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучені вході оглядів місця події 12 лютого 2025 року речі, можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України за їх участі, зберегли сліди злочину і мають значення речових доказів у кримінальному провадженні з метою збереження речових доказів, є необхідність на це майно, як тимчасово вилучене , накласти арешт шляхом позбавлення права на володіння, користування та розпорядження для запобігання можливості їх приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст. 98, п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України.
Не погоджуючись із таким рішенням слідчого судді, представник володільця майна ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході проведення 12 лютого 2025 року обшуку майно шляхом позбавлення права на його володіння, користування та розпорядження відмовити. Зазначає про те, що сторона володільця майна не згідна із доводами, викладеними в оскаржуваній ухвалі та вважає її незаконною, необґрунтованою і такою, що порушує право володільця майна ОСОБА_8 на мирне володіння своїм майном, жодного доказу незаконного походження якого матеріали справи не містять при тому, що наявними є оригінали документів, котрі підтверджують правомірність (законність) його отримання.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції при вирішенні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно не прийняв до уваги заперечення сторони володільця майна щодо невідповідності клопотання слідчого вимогам ст.ст.132, 171 КПК України.
Більше того, вважає, що слідчим ані в поданому клопотанні, ані в доданих до нього доказах, не було належним чином зафіксовано обставини, які б доводили існування в цьому кримінальному провадженні обґрунтованої підозри причетності ОСОБА_8 та його майна до розслідуваної події, а слідчий суддя, в свою чергу, цьому належної оцінки не надав, виключно обмежившись покликанням на необхідність перевірки слідством відомостей стосовно законності походження вилученої деревини при тому, що жодних сумнівів у достовірності наданих стороною володільця майна документів слідчим та прокурором висловлено не було.
Звертає увагу на те, що в клопотанні та долучених до нього матеріалах, слідчим не обгрунтовано відповідність тимчасово вилученого майна, на яке він просить накласти арешт, критеріям статті 98 КПК України, а саме не конкретизовано приналежність майна до предмету доказування в рамках цього кримінального провадження, тобто, чи воно було знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі сліди злочину або було об`єктом злочинних дій, набуте злочинним шляхом (гроші, цінності та інші речі) або може бути засобом для розкриття злочину і виявлення винних чи для спростування обвинувачення або пом`якшення відповідальності.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку прокурора та слідчого, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, представника володільця майна, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів . У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно слідчим суддею дотримані.
З матеріалів клопотання вбачається, що СВ ВП №2 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, 11.02.2025 року внесеного до ЄРДР під № 0000056 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
Підставою для реєстрації цих відомостей в Єдиному реєстрі досудових розслідувань слугувало повідомлення підприємств, установ, організацій та посадових осіб про виявлення незаконної порубки дерев породи сосна у кварталі №8 виділі №20 діаметрами пнів 38 см, 46 см, 48 см, 36 см та у кварталі №11 виділі №4 діаметрами пнів 36 см, 32 см, 38 см Замшанівського лісництва Ковельського надлісництва філії «Поліський лісовий офіс», внаслідок чого навколишньому середовищу було завдано істотну шкоду.
12.02.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 11.02.2025 року був проведений обшук господарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , користувачем якого являється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено303 колоди дерев породи «Сосна», довжиною по 1,2 м, з наступними діаметрами: 21 см, 15 см, 20 см, 25 см, 18 см, 17 см, 17 см, 17 см, 18 см, 21 см, 26 см, 22 см, 18 см, 19 см, 17 см, 19 см, 17 см, 16 см, 23 см, 21 см, 19 см, 26 см, 17 см, 17 см, 14 см, 17 см, 15 см, 18 см, 17 см, 25 см, 21 см, 18 см, 16 см, 20 см, 15см, 18 см, 23 см, 16 см, 16 см, 16 см, 23 см, 26 см, 18 см, 15 см, 24 см, 20 см, 22 см, 19 см, 19 см, 24 см, 20 см, 16 см, 17 см, 22 см, 22 см, 15 см, 14 см, 30 см, 25 см, 19 см, 21 см, 17 см, 21 см, 25 см, 16 см, 18 см, 25 см, 22 см, 15 см, 18 см, 19 см, 17 см, 15 см, 15 см, 18 см, 26 см, 21 см, 22 см, 23 см, 23 см, 16 см, 14 см, 17 см, 20 см, 15 см, 18 см, 18 см, 23 см, 21 см, 21 см, 18 см, 18 см, 20 см, 22 см, 15 см, 17 см, 16 см, 17 см, 18 см, 19 см, 15 см, 20 см, 17 см, 17 см, 21 см, 19 см, 18 см, 17 см, 11 см, 19 см, 17 см, 17 см, 21 см, 14 см, 15 см, 17 см, 16 см, 16 см, 12 см, 19 см, 13 см, 16 см, 14 см, 14 см, 18 см, 17 см, 18 см, 14 см, 15 см, 15 см, 15 см, 15 см, 21 см, 16 см, 17 см, 15 см, 15 см, 15 см, 14 см, 20 см, 17 см, 16 см, 17 см, 18 см, 15 см, 13 см, 14 см, 13 см, 14 см, 19 см, 18 см, 17 см, 17 см, 16 см, 13 см, 14 см, 23 см, 25 см, 18 см, 21 см, 18 см, 18 см, 22 см, 19 см, 19 см, 16 см, 16 см, 21 см, 17 см, 17 см, 18 см, 16 см, 17 см, 15 см, 20 см, 25 см, 20 см, 16 см, 24 см, 18 см, 21 см, 19 см, 20 см, 22 см, 18 см, 13 см, 20 см, 14 см, 18 см, 17 см, 17 см, 17 см, 18 см, 20 см, 27 см, 20 см, 16 см, 22 см, 21 см, 22 см, 15 см, 24 см, 28 см, 20 см, 20 см, 21 см, 22 см, 22 см, 24 см, 26 см, 31 см, 30 см, 33 см, 24 см, 34 см, 22 см, 15 см, 22 см, 23 см, 18 см, 22 см, 30 см, 17 см, 16 см, 16 см, 15 см, 15 см, 15 см, 11 см, 17 см, 15 см, 12 см, 13 см, 18 см, 23 см, 16 см, 19 см, 20 см, 14 см, 18 см, 19 см, 20 см, 13 см, 22 см, 16 см, 15 см, 18 см, 16 см, 18 см, 12 см, 13 см, 11 см, 15 см, 22 см, 23 см, 19 см, 15 см, 19 см, 13 см, 18 см, 19 см, 14 см, 18 см, 16 см, 14 см, 11 см, 12 см, 13 см, 17 см, 13 см, 18 см, 16 см, 18 см, 20 см, 15 см, 15 см, 17 см, 13 см, 19 см, 13 см, 12 см, 15 см, 20 см, 16 см, 17 см, 12 см, 26 см, 25 см, 23 см, 23 см, 18 см, 15 см, 19 см, 22 см, 25 см, 19 см, 20 см.
- мобільний телефон марки «Pixel 3 XL» IMEI НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_8 , та який поміщено до спеціального пакету «WAR 1267077».
Вищевказані речі постановою слідчого від 13.02.2025 року визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000056 від 11 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
Доводячи підставність поданого клопотання слідчий вказує про те, що майно на яке він просить накласти арешт, 303 колоди дерев породи «Сосна» та мобільний телефон, підлягають арешту з метою забезпечення збереження речових доказів у вищевказаному кримінальному провадженні під № 0000056.
Вказує, що є достатні підстави вважати, що це майно та речі мають значення речового доказу для кримінального провадження, зберегли на собі сліди злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

Проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що майно 303 колоди дерев породи «Сосна» та мобільний телефон, на яке слідчий просив накласти арешт у поданому до місцевого суду клопотанні, дійсно може бути доказом щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000056, оскільки може бути пристосоване чи використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, тобто воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України підлягає арешту - з метою збереження речових доказів.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно 303 колоди дерев породи «Сосна» та мобільний телефон, прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, є законною, вмотивованою та обґрунтованою, і підстав для її скасування, як того просить апелянт - немає.

Відсутність повідомлення про підозру в кримінальному провадженні, на що є також посилання у поданій апеляції, не позбавляє слідчого права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, про що йдеться в ч.3 ст.170 КПК України.

Таким чином, перевіряючи матеріали, апеляційний суд приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Таким чином, вищевказані твердження апелянта та усі інші його доводи, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності оскаржуваного судового рішення, не приймаються до уваги судом, так як фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

З урахуванням вищенаведених мотивів, немає жодних законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення слідчого судді.

Будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд також не вбачає, оскільки вона є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

Таким чином, апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді, - без змін.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 376, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 20 лютого 2025 року, в рамках кримінального провадження № 0000056 від 11 лютого 2025 року в даному провадженні, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді