Справа № 201/4781/14-к
Провадження № - 1кп/201/266/2014
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 липня 2014 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9

ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 1-кп/201/266/2014 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 11.04.2012 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 3 роки

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2013 року ОСОБА_4 знаходячись у м. Запоріжжі Запорізькій області, у денний час, отримав телефонний дзвінок на мобільний номер телефону № НОМЕР_1 від раніше знайомого ОСОБА_11 , який запропонував йому вчинити корисливий злочин з метою заробітку відносно раніше незнайомого ОСОБА_9 , а саме, викрасти його з метою вимагання грошей і за матеріальну винагороду (викуп) відпустити, а здобутий незаконним шляхом прибуток розподілити між собою, повідомивши при цьому ОСОБА_4 то він, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , використовуючи засоби телефонного зв`язку будуть безпосередньо керувати його діями під час вчинення злочину, надавати йому вказівки і говорити куди їхати та що робити, на що він дав свою згоду.

В той же день 15.10.2013 року ОСОБА_4 підшукав серед кола свого спілкування, двох раніше знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які за його думкою могли піти на вчинення злочину, та знаходячись у м. Запоріжжя, запропонував їм вчинити злочин - викрасти чоловіка у м. Дніпропетровську з метою вимагання та отримання винагороди, на що ОСОБА_5 та ОСОБА_14 надали свою згоду.

15.10.2013 року ОСОБА_4 , діючи за попередньої змовою у групі осіб разом із ОСОБА_14 і ОСОБА_5 , виконуючи вказівки співучасників ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , з метою вчинення злочину проти людини, її викрадення, позбавлення волі з корисливих мотивів і вимагання, приблизно о 20.00 годин на автомобілі «Мерседес Бенс 260 Е», д/з Т4- НОМЕР_2 під керуванням останнього виїхали з м. Запоріжжя у м. Дніпропетровськ.

По шляху проходження, ОСОБА_4 , підтримуючи телефонний зв`язок із співучасниками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які в режимі конференц-зв`язок керували його діями, разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_14 приїхав до ресторану «Макдональдс», який розташований на ж/м Підстанція на пр. Гагаріня біля б № 128 у м. Дніпропетровську, де приблизно о 21.30 годині вони зустрілися із раніше незнайомою співучасницею ОСОБА_15 , провадження відносно якої закрито в зв`язку з її смертю, яка діючі відведеній їй ролі надала ОСОБА_4 ОСОБА_5 і ОСОБА_6 інформацію про об`єкт злочинного посягання - приватного підприємця ОСОБА_9 , а саме, показала його фотокартку і запропонувала проїхати до його будинку АДРЕСА_5 , тобто виступила провідником.

Після чого співучасник ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою у групі осіб, на автомобілі «Мерседес Бенс 260 Е», д/з НОМЕР_3 разом із ОСОБА_4 ОСОБА_6 і ОСОБА_15 прослідував по маршруту вказаному останньою. Приблизно о 22.00 годині співучасниця ОСОБА_15 , доводячи свої дії до кінця, повідомила ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 поверх та помер квартири потерпілого ОСОБА_16 та, вийшовши із машини, зникла у невідомому напрямку.

Далі, ОСОБА_4 , реалізовуючи свої злочинні корисливі наміри, діючи згідно відведеній йому ролі при вчиненні злочину, діючи за попередньої змовою в групі осіб, разом із ОСОБА_6 , увійшли у під`їзд будинку АДРЕСА_5 , піднялися на другий поверх до дверей квартири АДРЕСА_6 та почали стукати у двері квартири, кликати ОСОБА_9 , з метою його викрадення, а ОСОБА_5 в цей час, згідно відведеної йому ролі, діючи за попередньої домовленості, знаходився в салоні автомобілю і забезпечував шляхи відступу та надання сигналу тривоги у разі виникнення небезпеки.

Потерпілий ОСОБА_9 , побачивши незнайомих двох осіб, побоюючись за своє життя та здоров`я з квартири не вийшов та двері їм не відкрив.

На стук та шум у під`їзді, які вчиняли ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , намагаючись силою відкрити двері квартири потерпілого ОСОБА_9 вийшли сусіди та почали робити зауваження. Після чого ОСОБА_4 і ОСОБА_6 вийшли з під`їзду будинку. Далі ОСОБА_4 , виконуючи свої функції, зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що їм не вдалося затримати та викрасти потерпілого ОСОБА_9 тому що він не відчинив двері. Співучасник ОСОБА_11 в цей же час, виконуючи свої функції, зателефонував співучаснику ОСОБА_13 і підключив його в режим конференц-зв`язок з ОСОБА_4 , який розповів що не вдалося викрасти потерпілого ОСОБА_9 .

Далі співучасник ОСОБА_13 маючи корисливі наміри, контролюючи вчинення злочину, керуючи діями співучасників, надав вказівки ОСОБА_4 чекати потерпілого ОСОБА_9 біля будинку, а коли він вийде з під`їзду будинку посадити в машину та вивести в інше місто.

Після чого співучасник ОСОБА_13 , виконуючи організаторські функції, діючи згідно із розробленим планом зателефонував на номер телефону потерпілого ОСОБА_9 та проявляючи артистизм і витонченість, використовуючи засоби конспірації, представився ім`ям « ОСОБА_17 », та доводячи свої злочинні наміри до кінця під надуманим приводом, дати його довіреним людям, що приїхали 100 гривен на пиво, змусив вийти потерпілого ОСОБА_9 у двір б. АДРЕСА_5 .

Приблизно о 23.00 годині потерпілий ОСОБА_9 вийшов з квартири АДРЕСА_7 , де його зустріли ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, керуючись єдиним умислом спрямованим на незаконне позбавлення волі людини з подальшим її утриманням в корисних цілях, доводячи свої злочинні наміри до кінця, підійшли до потерпілого ОСОБА_9 і нанесли йому кожний не менш ніж по 3 удари кулаками рук по обличчю, голові, тулубу, ребрам. Після чого ОСОБА_4 та співучасник ОСОБА_6 біля 23.05 годин в супереч волі потерпілого ОСОБА_9 примусово усадили його па заднє сидіння в автомобіля «Мерседес Бенс 260 Е», д.н. НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_5 , та повезли у невідомому для потерпілого напрямку. Таким чином ОСОБА_4 та співучасники ОСОБА_18 і ОСОБА_6 у 23.05 годині незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_19 та викрали його в корисливих цілях, з метою отримання грошового викупу.

Після чого, співучасник ОСОБА_5 , керуючи вказаним вище автомобілем, поїхав на виїзд з міста Дніпропетровськ в бік міста Запоріжжя, а ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , сидячи в салоні автомобіля поруч з потерпілим ОСОБА_9 , подавляли його волю до опору, періодично, з метою залякування, спричиняли тілесні ушкоджений та нанесли до зупинки на узбіччі траси «Дніпропетровськ-Загюріжжя», кожен не менш ніж по 3 удари кулаками рук по обличчю і тулубу.

Виїхавши за межі міста Дніпропетровськ, ОСОБА_4 , згідно із попередньою домовленістю, виконуючи свої функції, в телефонному режимі повідомив співучаснику ОСОБА_11 про успішне викрадення потерпілого ОСОБА_9 , який, в свою чергу, виконуючи свої функції згідно плану, в режимі конференц-зв`язку повідомив про це ОСОБА_20 та ОСОБА_12 .

Після чого співучасник ОСОБА_20 перебуваючи із співучасниками злочину ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 в телефонному режимі конференц-зв`язок, виказуючи погрози спричинення тілесних ушкоджень, висунув вимоги потерпілому ОСОБА_9 заплатити 50 тисяч доларів США за своє життя і повернення до нормального способу життя, на що останній повідомив, що в нього не має таких грошей. Почувши відмову від потерпілого ОСОБА_9 виконати їх вимоги, співучасник ОСОБА_20 віддав наказ ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 спричинити потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження, щоб він зрозумів всю вагомість ситуації, що з ним виникла. Виконуючи вказівки співучасника ОСОБА_13 , ОСОБА_4 приблизно з 23.30 до 23.45 годин, знаходячись на узбіччі траси «Дніпропетровськ-Запоріжжя» в Дніпропетровській області біля поля, діючи за попередньою змовою у групі осіб, разом із співучасниками ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , в цілях залякування, одночасно стали наносити потерпілому ОСОБА_9 удари кулаками рук по обличчю, голові, тулубу, потилиці, ребрам та нанесли у сукупності не менш ніж 30 ударів.

Згідно висновку СМЄ № 5035с від 03.12.2013 року у потерпілого ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців в потиличній області голови, в лобній області по центру праворуч та ліворуч на нижній повіці лівого ока в проекції носо-губної складини праворуч і оболонки верхньої та нижньої губи ліворуч, закритого перелому 7 ребра праворуч по підпаховій лінії, синця по правій бічній поверхні грудної клітини в проекції 6-го міжребер`я з переходом до 12-го міжребер`я по середньо-паховій лінії, синців по передній поверхні правого плеча у середній третині па передній поверхні правого передпліччя у нижній третині, по задньовнутрішній поверхні правого передпліччя від середньої до нижньої третини, по задній поверхні грудної клітини праворуч в проекції міжребір`я між задньопаховою та лопатковою лініями по задній поверхні грудної клітини ліворуч, по задньопаховій лінії 6 проекцій 6 міжребір`я, по внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, по передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, по передній поверхні грудної клітини ліворуч до краю реберної дуги, по передній поверховій лінії, на череві, саднин по задній поверхні правого передпліччя на тлі синця, по передній поверховій лінії гомілки у верхній на тлі синця, по середині поверхні лівої гомілки у середній третині, які йому умисно спричинили 15.10.2013 року у період часу з 23.00 до 23.45 годин, знаходячись у дворі б. 33-В по вул. Дзержинського м. Дніпропетровська та в салоні автомобіля «Мерседес Бенс Е 260 Е», д.н. НОМЕР_4 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а також на полі на узбіччі траси «Дніпропетровськ-Запоріжжя» в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та співучасники ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

Виявленні тілесні ушкодження у ОСОБА_9 у вигляді закритого перелому 7 ребра праворуч по під паховій лінії, синця по правій бічній поверхні грудної клітини в проекції 6-го міжребір`я з переходом до 12-го міжребір`я по середньо-паховій лінії, відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Після чого, ОСОБА_4 знову зателефонував співучаснику ОСОБА_11 який встановив мобільний конференц-зв`язок із ОСОБА_13 та ОСОБА_12 для сумісного спілкування, і під час телефонної розмови з потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , здійснюючи на нього психологічний тиск, висунув умови, щоб він, чи його дружина ОСОБА_10 до ранку 16.10.2013 року знайшли та передали йому гроші у сумі 50 тисяч доларів, інакше він його живим не відпустить, на що потерпілий погодився. Після чого потерпілий ОСОБА_9 , перебуваючи в салоні автомобіля «Мерседес Бенс 260 Е», д.п. Т4- НОМЕР_5 , під контролем та наглядом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_14 , виконуючи умови ОСОБА_13 , зателефонував своїй дружині ОСОБА_10 та повідомив, що його викрали і викрадачі вимагають грошові кошти в сумі 50 тисяч доларів США за його визволення і попросив знайти ці гроші та передати викрадачам, на що вона погодилась до ранку 16.10.2013 року знайти і передати йому гроші. Через деякий час на мобільний телефон потерпілого ОСОБА_9 зателефонував його брат ОСОБА_21 і попросив передати викрадачам, що збором грошей для його викупу займається він і в разі потреби щоб викрадачі зв`язувались з ним, що потерпілий і передав одразу ж ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Далі ОСОБА_4 , зателефонував співучаснику ОСОБА_11 , який встановив мобільний конференц-зв`язок із ОСОБА_13 та ОСОБА_12 для сумісного спілкування, і ОСОБА_4 в телефонній співбесіді повідомив, що родичі ОСОБА_9 погодилась виконати їх умови та заплатити за нього викуп і до ранку 16.10.2013 року вони зберуть і передадуть їм 50 тисяч доларів США. Після чого співучасник ОСОБА_13 разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надали вказівки ОСОБА_4 вимкнути мобільний телефон потерпілого, продовжувати його утримувати до отримання викупу, виїхати разом із ним в м. Запоріжжя, та чекати його подальших вказівок.

ОСОБА_4 та співучасники ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , виконуючи вказівки ОСОБА_13 , продовжуючи незаконно утримувати потерпілого ОСОБА_9 в автомобілі «Мерседес Бенс 260 Е», д.н. НОМЕР_3 з корисливих мотивів, поїхали у м. Запоріжжя та стали чекати привезення родичами потерпілого винагороди.

По шляху руху, а також у м. Запоріжжі в період з 00.10 годин до 15.00 годин 16.10.2013 року ОСОБА_4 під час бесід із ОСОБА_21 , через мобільний телефон потерпілого ОСОБА_9 в його присутності, а також присутності співучасників ОСОБА_5 і ОСОБА_6 неодноразово отримував інформацію про те, що він зібрав тільки частку грошей - 10 тисяч доларів США, більш знайти не зможе і просив відпустити за гроші його брата ОСОБА_9 на що ОСОБА_4 не погодився і переслідуючи свої корисливі наміри, направленні па вимагання, вчиняючи злочин повторно, діючи за попередньою змовою у групі осіб повідомив ОСОБА_21 , що це їх не влаштовує і висунув вимоги шукати другу частину грошей, інакше вони більш не побачать ОСОБА_9 , що потерпілий сприйняв як погрозу його вбивства.

Незаконне викрадення та позбавлення волі потерпілого ОСОБА_9 з корисливих мотивів за попередньої змовою групою осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відбувалося протягом тривалого часу з 23.00 годин 15.10.2013 року до 15.00 годин 16.10.2013 року, до того часу поки їх не затримали співробітники міліції в автомобілі «Мерседес Бенц 260 Е», д.н. НОМЕР_4 , у м. Запоріжжі.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.189, ч. 2 ст. 122 КК України, а саме: незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньої змовою групою осіб; вимагання, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства; умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження спричинені в цілях залякування потерпілого.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.189, ч. 2 ст. 122 КК України, а саме: незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньої змовою групою осіб; вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства; умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження спричинені в цілях залякування потерпілого.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст.189, ч. 2 ст. 122 КК України, а саме: незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньої змовою групою осіб; вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства; умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження спричинені в цілях залякування потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, у скоєному розкаявся та пояснив, що 15 жовтня 2013 року близько 20-00 годин віз знаходився в м. Запоріжжя, коли йому зателефонував знайомий на ім`я ОСОБА_22 , який повідомив, що в м. Дніпропетровську є людина, яка винна йому грошові кошти та запропонував допомогти повернути борг на що обвинувачений погодився. Він зателефонував ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які погодились допомогти йому в цій справі і ввечері вони на автомобілі Мерседес, яким керував ОСОБА_5 виїхали до м. Дніпропетровська, де біля ресторану «Макдональдс» зустрілись з дівчиною, яка показала адресу проживання потерпілого. Обвинувачений разом з ОСОБА_6 піднялись на поверх потерпілого та постукали в його двері, назвавшись працівниками Кіровського РВ, однак потерпілий відмовився відчиняти двері і вони спустившись вниз, сіли в автомобіль та виїхали з двору, так як в двір заїхав патрульний автомобіль. Обвинувачений зателефонував ОСОБА_22 та повідомив, що потерпілий не вийшов з квартири, а через деякий час ОСОБА_22 перетелефонував і сказав, щоб вони повертались, так як потерпілий винесе їм 100 грн і вони мають його викрасти. Вони повернулись до двору потерпілого де побачили останнього біля дороги та силою з нанесенням ударів, всадили його на заднє сидіння автомобілю і виїхали за місто. Обвинувачений в телефонному режимі повідомив ОСОБА_22 про те, що їм вдалось викрасти потерпілого і передав слухавку потерпілому, який деякий час розмовляв з ОСОБА_22 про гроші та казав, що таких грошей у нього не має. Потім ОСОБА_22 сказав обвинуваченому побити потерпілого, що вони втрьох і зробили. Після побиття потерпілий зателефонував своїй дружині та брату і повідомив, що гроші знайдуть. В цей час обвинувачений зрозумів, що потерпілий не винен гроші, а вони фактично вимагають 50 тис. доларів США, однак не припинив свої злочинні дії.. Після цього, за вказівкою ОСОБА_22 , вони, вимкнувши мобільні телефони, поїхали до м. Запоріжжя, в якому продовжували рухатись його вулицями. Вночі вони телефонували ОСОБА_22 і той наказував зламати пальці потерпілому, однак обвинувачений не хотів ламати пальці, а тому попросив потерпілого симулювати нанесення йому тілесних ушкоджень, що той і робив. Вдень в м. Запоріжжя їх затримали працівники міліції.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, розкаявся у скоєному та пояснив, що 15 жовтня 2013 року близько 19-00 йому зателефонував ОСОБА_4 , який запропонував поїхати до м. Дніпропетровськ та забрати борг на що обвинувачений погодився, так як розраховував на винагороду. Обвинувачений на автомобілі Мерседес, який належить його дружині, забрав з дому ОСОБА_4 , а потім вони забрали з дому ОСОБА_6 та всі разом поїхали до м. Дніпропетровська де в районі ресторану «Макдональдз» зустрілись з дівчиною, яка показала адресу місця проживання потерпілого. ОСОБА_4 і ОСОБА_6 пішли в під`їзд, а ОСОБА_5 залишився в автомобілі. Через 10-15 хв. Обвинувачені вийшли і вони виїхали з двору, так як в двір заїхав патрульний автомобіль. Через деякий час ОСОБА_4 хтось зателефонував і той сказав повертатись на адресу потерпілого, що обвинувачений і зробив. Коли вони під`їзджали до будинку, то побачили потерпілого і запропонували йому сісти в автомобіль, а коли той відмовився, силою впихнули його в машину. В цей час обвинувачений зрозумів, що потерпілий не винен гроші, а вони фактично вимагають їх, однак не припинив свої злочинні дії. Вони виїхали за межі м. Дніпропетровська де в лісосмузі ОСОБА_4 передав телефон потерпілому, який з кимось говорив. Після цього обвинувачені нанесли потерпілому декілька ударів і той погодився передати гроші. Пізніше ОСОБА_4 говорив потерпілому, щоб той імітував перелом пальців, так як обвинувачені не хотіли наносити йому тілесні ушкодження, що той і робив в слухавку. Після цього вони сіли в автомобіль та поїхали в м. Запоріжжя, так як треба було дочекатись ранку. Вдень ОСОБА_4 сказав, що треба відвезти потерпілого на автовокзал і вони разом поїхали туди, однак були затримані працівниками міліції.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав в повному обсязі, розкаявся у скоєному та пояснив, що 15 жовтня 2013 року ввечері до нього заїхав ОСОБА_4 , який запропонував поїхати до м. Дніпропетровськ та забрати борг на що обвинувачений погодився, так як розраховував на винагороду. Обвинувачені на автомобілі Мерседес, яким керував ОСОБА_5 поїхали до м. Дніпропетровська де в районі ресторану «Макдональдз» зустрілись з дівчиною, яка показала адресу місця проживання потерпілого. Обвинувачений разом з ОСОБА_4 піднялись на поверх потерпілого та постукали в його двері, назвавшись працівниками Кіровського РВ, однак потерпілий відмовився відчиняти двері і вони спустившись вниз, сіли в автомобіль та виїхали з двору, так як в двір заїхав патрульний автомобіль. Через деякий час ОСОБА_4 хтось зателефонував і той сказав повертатись на адресу потерпілого, що обвинувачений і зробив. Коли вони під`їзджали до будинку, то побачили потерпілого і запропонували йому сісти в автомобіль, а коли той відмовився, силою впихнули його в машину. Вони виїхали за межі м. Дніпропетровська де в лісосмузі ОСОБА_4 передав телефон потерпілому, який з кимось говорив. В цей час обвинувачений зрозумів, що потерпілий не винен гроші, а вони фактично вимагають їх, однак не припинив свої злочинні дії. Після цього обвинувачені нанесли потерпілому декілька ударів і той погодився передати гроші. Пізніше ОСОБА_4 говорив потерпілому, щоб той імітував перелом пальців, так як обвинувачені не хотіли наносити йому тілесні ушкодження, що той і робив в слухавку. Після цього вони сіли в автомобіль та поїхали в м. Запоріжжя, так як треба було дочекатись ранку. Вдень ОСОБА_4 сказав, що треба відвезти потерпілого на автовокзал і вони разом поїхали туди, однак були затримані працівниками міліції.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими, їх вина у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 122 КК України знайшли своє підтвердження в наданих сторонами кримінального провадження та досліджених судом доказах, а саме.

Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що 15.10.2013 року ввечері він знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_8 . Десь о 22-00 годині невідомі постукали в двері та представились співробітниками Кіровського РВ, однак потерпілий їм не повірив та не відчинив, на що почув погрози виламати двері, однак, не вчинивши жодних дій, пішли. Через деякий час потерпілому зателефонував якийсь чоловік та повідомив, що сталась помилка і теба дати людям, які приїжджали 100 грн. на пиво, на що потерпілий погодився, так як переживав за себе та свою сім`ю. Він взяв 100 грн. та вийшов на вулицю, де до нього під`їхали на автомобілі обвинувачені, які нанесли йому декілька ударів та силою всадили його в автомобіль, а ОСОБА_4 сів на нього зверху, продовжуючи побиття. Вони виїхали за межі м. Дніпропетровська де на вулиці посадили потерпілого навприсядки та побили його, сказавши, що людина, з якою вони підтримували телефонний зв`язок вимагає від нього 50тис дол. США, на що потерпілий відповів, що у нього таких коштів не має і обвинувачені знову його побили після чого він погодився надати 50 тис. дол. США. Вони сіли в автомобіль та поїхали в м. Запоріжжя і на протязі всієї поїздки вони лякали потерпілого розправою над ним та його сім`єю. Потерпілий телефонував декілька разів і вони їздили по м. Запоріжжя, чекаючи грошей, а наступного дня десь о 15-00 годин його звільнили працівники міліції.

Показаннями потерпілої ОСОБА_10 , допитаної в судовому засіданні, яка пояснила, що 15 жовтня 2013 року десь о 22-30 постукали в двері їх квартири і чоловікові сказали, що це працівники Кіровського РВ, однак він дверей не відчинив і обвинувачені почали кричати, що будуть ламати двері, але через деякий час пішли. Ще через деякий час чоловікові зателефонували, він почав нервувати, взяв сто грн. і вийшов на вулицю. Через 15-20 хв потерпілій зателефонували і повідомили, що чоловіка викрали і треба його викупити за 50 тис дол. США. Потерпіла повідомила, що у неї таких грошей не має і зателефонувала брату потерпілого, який приїхав через деякий час. Потерпілій телефонували кожні 5-10 хв, вимагали гроші та погрожували розправою, а також повідомляли, що її чоловікові зламали палець, виривають нігті та гвалтують. Через деякий час до потерпілої приїхали працівники міліції, які чули всі погрозі в телефоні. Потім обвинувачені сказали збирати всі цінності та їхати до м. Запоріжжя, що потерпіла і хотіла зробити, однак працівники міліції її зупинили. Після цих подій у неї спостерігався посттравматичний синдром і вона була вимушена приймати сильні стимулятори та лікуватись у психіатра, тривалий час боялась залишатись вдома сама.

Протоколом огляду місця події ділянки місцевості розташованої біля будинку АДРЕСА_5 (т. 1 а.с. 16) з якого вбачається розташування під`їзду відносно дворового в`їзду та розташування квартири потерпілих.

Показаннями свідка ОСОБА_23 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що він працює приватним охоронцем. 15.10.2013 року він знаходився за пультом камер відеоспостереження будинку АДРЕСА_5 та бачив, як обвинувачені зайшли в під`їзд, а через 10 хвилин вийшли. Ще через деякий час до будинку під`їхав патрульний автомобіль до якого вийшов ОСОБА_10 та про щось з працівниками міліції поспілкувався, а потім пішов з двору, розмовляючи по телефону, і більше не повертався.

Протоколами пред`явлення осіб для впізнання від 17.10.2013 р. (т. 2 а.с. 51-62) з яких вбачається, що свідок ОСОБА_23 серед пред`явлених йому для впізнання осіб впізнав ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як осіб, які 15.10.2013 року заходили в під`їзд будинку АДРЕСА_5 , що підтверджує його показання дані в судовому засіданні.

Показаннями свідка ОСОБА_24 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що він працює в ОСОБА_25 15.10.2013 року надійшов виклик в чергову частину з будинку АДРЕСА_5 і він, у складі групи, виїздив за вказаною адресою. Вони зателефонували по домофону в квартиру, з якої було здійснено виклик, однак їм ніхто не відчинив, а через деякий час вийшов молодий чоловік і сказав, що інцидент вичерпано. Свідок бачив як ця молода людина направилась до підїзду і вони поїхали з двору.

Протоколами проведення слідчих експерименту за участі обвинувачених ОСОБА_6 від 15.11.2013 р. (т. 2 а.с. 201), ОСОБА_5 від 15.11.2013 р. (т. 2 а.с. 208) та ОСОБА_4 від 18.11.2013 р. (т. 2 а.с. 227) в ході яких обвинувачені вказали механізм та спосіб викрадення ОСОБА_9 , які не суперечать механізму та способу вказаному обвинуваченими в судовому засіданні.

Висновком експерта № 70/01-1038 від 04.12.2013 року (т. 4 а.с. 4) згідно якого слід папілярного узору пальця руки розмірами 29*31*29*33 мм., вилучений під час обшуку автомобіля «Мерседес Бенц 260Е» залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_5 .

Висновком експерта №70/32-16 від 07.02.2014 року (т. 4 а.с. 189) згідно якого голос і мовлення зафіксовані на фонограмах розмов, зафіксованих у файлах з іменем 16_10_2013__13_26_42_35900_(СБД)143910999_00, що знаходиться у папці з іменем 3590 та 16_10_2013__14_01_57_44302403_(СБД)142819369_00, що знаходиться у папці з іменем 098-4432403 належать ОСОБА_4 .

Показаннями свідка ОСОБА_26 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що 15 жовтня 2013 року йому зателефонував потерпілий ОСОБА_9 та повідомив, що в його квартиру хтось намагається проникнути і свідок відразу виїхав до нього додому. Він їхав близько 20 хв і в цей час йому зателефонувала потерпіла ОСОБА_10 , яка повідомила, що ОСОБА_9 вийшов з квартири та не повернувся. Свідок став телефонувати потерпілому, однак телефон було вимкнено. Коли він приїхав додому до потерпілих, то йому вдалось зв`язатись з викрадачами, які погрожували розправою потерпілим і свідкові та вимагали 50 тис. дол. США. Через деякий час приїхав брат потерпілого, який продовжив спілкуватись з викрадачами.

Показаннями свідка ОСОБА_27 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що 15.10.2013 року ввечері йому зателефонувала потерпіла, яка повідомила, що ОСОБА_9 зник. Свідок приїхав до неї додому і вона розповіла, що хтось намагався проникнути в квартиру, а потім потерпілий вийшов і пропав. Вони зв`язались з викрадачами, які повідомили, що для викупу потерпілого необхідно привезти в м. Запоріжжя 50 тис. дол. США. Свідок вирішив звернутись до правоохоронних органів, що й було зроблено. На протязі всієї ночі телефонні переговори не припинялись під час яких викрадачі погрожували розправою сім`ї потерпілого та сім`ї свідка та продовжували вимагати грошові кошти, говорили, що зламали пальці потерпілому, згвалтували його В один з переговорів обвинувачені сказали зібрати всі цінні речі та на автомобілі вивезти їх в м. Запоріжжя. Десь о 4-00 годин зв`язок пропав і обвинувачені вийшли на зв`язок повторно вже о 7-30 годин та продовжили висловлювати погрози. Свідок повідомив, що вдалось зібрати 10 тис. дол США, і обвинувачені сказали їх перевести на банківську картку, однак свідок перевів тільки 1000 грн.

Висновком експерта № 5035е від 03.12.2013 року (т. 3 а.с. 76) згідно якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців в потиличній області голови, в лобній області по центру праворуч та ліворуч на нижній повіці лівого ока в проекції носо-губної складини праворуч і оболонки верхньої та нижньої губи ліворуч, закритого перелому 7 ребра праворуч по підпаховій лінії, синця по правій бічній поверхні грудної клітини в проекції 6-го міжребер`я з переходом до 12-го міжребер`я по середньо-паховій лінії, синців по передній поверхні правого плеча у середній третині па передній поверхні правого передпліччя у нижній третині, по задньовнутрішній поверхні правого передпліччя від середньої до нижньої третини, по задній поверхні грудної клітини праворуч в проекції міжребір`я між задньопаховою та лопатковою лініями по задній поверхні грудної клітини ліворуч, по задньопаховій лінії 6 проекцій 6 міжребір`я, по внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, по передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, по передній поверхні грудної клітини ліворуч до краю реберної дуги, по передній поверховій лінії, на череві, саднин по задній поверхні правого передпліччя на тлі спиця, по передній поверховій лінії гомілки у верхній на тлі спиця, по середині поверхні лівої гомілки у середній третині. При цьому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 7 ребра праворуч по під паховій лінії, синця по правій бічній поверхні грудної клітини в проекції 6-го міжребір`я з переходом до 12-го міжребір`я по середньо-паховій лінії, відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Оцінюючи вищевказані зібрані та перевірені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд приходить до висновку, що:

вина ОСОБА_4 у позбавленні волі та викраденні ОСОБА_9 вчинених з корисливих мотивів, групою осіб, вимаганні грошових коштів, вчиненому повторно, з погрозою вбивства та спричинення ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесних ушкоджень в цілях його залякування доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.189, ч. 2 ст. 122 КК України, а саме: незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньої змовою групою осіб; вимагання, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства; умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження спричинені в цілях залякування потерпілого.

вина ОСОБА_6 у позбавленні волі та викраденні ОСОБА_9 вчинених з корисливих мотивів, групою осіб, вимаганні грошових коштів, з погрозою вбивства та спричинення ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесних ушкоджень в цілях його залякування доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.189, ч. 2 ст. 122 КК України, а саме: незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньої змовою групою осіб; вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства; умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження спричинені в цілях залякування потерпілого.

вина ОСОБА_5 у позбавленні волі та викраденні ОСОБА_9 вчинених з корисливих мотивів, групою осіб, вимаганні грошових коштів, з погрозою вбивства та спричинення ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесних ушкоджень в цілях його залякування доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.189, ч. 2 ст. 122 КК України, а саме: незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньої змовою групою осіб; вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства; умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження спричинені в цілях залякування потерпілого.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, два з яких відносяться до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, а один до тяжкого, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, судимий за злочини проти власності і вчинив нове кримінальне правопорушення під час іспитового строку (т. 5 а.с. 211, 216), на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (т. 5 а.с. 220, 221), за місцем проживання характеризується посередньо (т. 5 а.с. 222, 232), за місцем тримання під вартою негативно (т. 5 а.с. 223), має на утриманні малолітню дитину 2008 оку народження (т. 5 а.с. 224, 229).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд вважає за можливе визнати щире каяття, визнання своєї вини та часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд вважає за можливе визнати рецидив злочинів передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 146 КК України та вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України групою осіб за попередньою змовою.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити за кожне з вчинених првопорушень покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, який притягувався до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення проти власності, однак на шлях виправлення не став, продовживши вчинення аналогічних кримінальних правопорушень під час іспитового стоку, крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 , а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 11.04.2012 року до п`яти років позбавлення волі (а.с. 27), суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання за ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 11.04.2012 року.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, два з яких відносяться до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, а один до тяжкого, дані про особу обвинуваченого, який не судимий (т. 5 а.с. 255), на обліку у лікаря психіатра не перебуває (т. 5 а.с. 265), за місце проживання та по місцю тримання під вартою характеризується позитивно (т. 5 а.с. 268).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України суд вважає за можливе визнати щире каяття, визнання своєї вини.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , суд вважає за можливе визнати вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України групою осіб за попередньою змовою.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити за кожне з вчинених првопорушень покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_6 , а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, два з яких відносяться до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, а один до тяжкого, дані про особу обвинуваченого, який не судимий (т. 5 а.с. 237), на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (т. 5 а.с. 245, 246), за місцем проживання, триманням під вартою та останнім місцем роботи характеризується позитивно (Т. 5 а.с. 241, 242, т. 8 а.с. 79, 96), одружений (т. 5 а.с. 245), має на утриманні двох малолітніх дітей 2008 та 2013 року народження (т. 5 а.с. 248, 249)

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України суд вважає за можливе визнати щире каяття, визнання своєї вини та часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд вважає за можливе визнати вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України групою осіб за попередньою змовою.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити за кожне з вчинених првопорушень покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 , а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

В той же час, суд враховуючи міцні соціальні зв`язки ОСОБА_5 , а саме, наявність у нього батьків пенсіонерів, один з яких являється інвалідом другої групи (т. 8 а.с. 78-97), наявність у нього дружини та двох малолітніх дітей 2008 і 2013 року народження, які потребують уваги та виховання батька, а також враховуючи наявність у матеріалах справи (т. 8 а.с. 95) гарантійного листа про прийняття на роботу обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробовуванням, поклавши на нього ряд обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Вирішуючи заявлений ОСОБА_9 цивільний позов про стягнення з кожного з обвинувачених моральної шкоди в розмірі по 100 000 гривень суд приходить до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинувачених потерпілому ОСОБА_9 спричинено моральну шкоду, яка виразилась у сильних душевних переживаннях з приводу його викрадення, нанесення йому тілесних ушкоджень, невідомості його подальшої долі та переживаннях не тільки за своє здоров`я, а й за своє життя, а також в порушенні нормальних життєвих зв`язків, так як обвинувачений був вимушений відвідувати правоохоронні органи з метою його захисту.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачеві суд враховує характер та обсяг душевних та психічних страждань позивача, завданих внаслідок дій обвинувачених, характер немайнових втрат порушення нормальних життєвих зв`язків, тривалість немайнових втрат, які продовжуються до сьогоднішнього дня. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідачів в 180 000 гривень, з яких 60 000 гривень підлягають стягненню з ОСОБА_4 , 60 000 гривень з ОСОБА_6 та 60 000 гривень з ОСОБА_28 на користь ОСОБА_9 на підставі ст. ст. 1167 ЦК України.

Вирішуючи заявлений ОСОБА_10 цивільний позов про стягнення з кожного з обвинувачених моральної шкоди в розмірі по 50 000 гривень суд приходить до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинувачених потерпілій ОСОБА_10 спричинено моральну шкоду, яка виразилась у сильних душевних переживаннях з приводу зникнення її чоловіка, з приводу усвідомлення нею, що її чоловікові спричиняються тяжкі тілесні ушкодження та він може загинути, з приводу долі її та їх дитини, які в своїй сукупності потягли необхідність проведення психо-емоційної реабілітації, що, в свою чергу, порушило нормальні життєві зв`язки потерпілої.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачці суд враховує характер та обсяг душевних та психічних страждань позивачки, завданих внаслідок дій обвинувачених, характер немайнових втрат порушення нормальних життєвих зв`язків, тривалість немайнових втрат, які продовжуються до сьогоднішнього дня. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідачів в 120 000 гривень, з яких 40 000 гривень підлягають стягненню з ОСОБА_4 , 40 000 гривень з ОСОБА_6 та 40 000 гривень з ОСОБА_28 на користь ОСОБА_10 на підставі ст. ст. 1167 ЦК України.

Арешт на автомобіль «Мереседе Бенц 260Е», накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2013 р. підлягає скасуванню на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, так як вказаний автомобіль належить ОСОБА_29 і на нього не може бути звернуто стягнення за задоволеним цивільним позовом позивачів про стягнення коштів з ОСОБА_5 , а конфіскація та спецконфіскація за кримінальні правопорушення в яких обвинувачуються ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не передбачені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України та призначити йому покарання:

- за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі;

- за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі;

- за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України у вигляді шести років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді шести років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом часткового приєднання до призначеного цим вироком покарання, 6 місяців позбавлення волі невідбутого покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 11.04.2012 року, визначивши остаточно до відбування шість років шість місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_4 ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2013 року залишити без змін до набрання вироком законної сили, але не більш ніж на 60 діб, тобто до 30.08.2014 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 18 жовтня 2013 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_4 його перебування під вартою з 04.01.2012 року по 11.04.2012 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України та призначити йому покарання:

- за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;

- за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;

- за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_6 ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2013 року залишити без змін до набрання вироком законної сили, але не більш ніж на 60 діб, тобто до 30.08.2014 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з 18 жовтня 2013 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України та призначити йому покарання:

- за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;

- за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;

- за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк три роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, тричі на місяць з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_5 ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2013 року скасувати, звільнивши ОСОБА_5 з-під варти в залі судового засідання.

Позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 60 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 60 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 60 000 гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_10 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 40 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 40 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 40 000 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи в розмірі 489 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 витрати на проведення судової експертизи звуко- та відео- запису в розмірі 1468,32 гривень.

Скасувати арешт на автомобіль «Мереседе Бенц 260Е» д/н НОМЕР_4 , накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2013 р.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду, а обвинуваченим, що перебувають під вартою з дня вручення їм копії вироку.

Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченим та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1