УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025 Справа №607/12616/24 Провадження №1-кп/607/1012/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 у м. Тернополі в залі суду під час розгляду об`єднаних кримінальних проваджень №0003337, №0003762 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.296 КК України, розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

встановив:

Прокурор ОСОБА_3 подав клопотання, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 . Для забезпечення участі обвинуваченого у розгляді вищевказаного клопотання враховуючи відсутність можливості забезпечення його явки за викликом, прокурор звернувся до суду із клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обгрунтовуючи клопотання посилається на те, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Крім цього, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб. Наявність складу кримінальних правопорушень у діяннях обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які будуть оголошенні під час судового розгляду.

Разом із цим, у ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 переховується від суду, оскільки 04.07.2023 року перетнув Державний кордон України в прикордонному пункті пропуску «Грушів» та станом на сьогоднішній день на територію України не повернувся. В ході судового розгляду матеріали відносно ОСОБА_4 виділено в окреме провадження. У зв`язку з викладеним, виникла необхідність у застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, один із яких є тяжким та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до шести років. Вказані обставини характеризують ОСОБА_4 як особу, яка схильна до вчинення кримінальних правопорушень, що вказує на те що ОСОБА_4 з метою уникнення відбування покарання, на сьогоднішній день переховується від суду. Беручи до уваги вищенаведене, з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 та запобіганню його переховування від суду та вчинення нових злочинів, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, просить дати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 пояснив, що на даний час наявні підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак враховуючи те, що на даний час до обвинуваченого запобіжні заходи не застосовані та місцеперебування його невідоме, з метою забезпечення його безпосередньої участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу необхідно отримати дозвіл на його затримання з метою приводу.

Суд ознайомившись зі змістом клопотань сторони обвинувачення, оглянувши наявні матеріали судового провадження приходить до переконання про доцільність надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи із наступних підстав.

На підставі статей 8,129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі ст.188 КПК України, прокурор, має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

В свою чергу на підставі ст. 28, 318 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки; проведення судового розгляду у розумні строки забезпечує суд; судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 тривалий час систематично не з`являвся до суду. Крім того, він не повідомляв про причини неявки, у зв`язку з чим його оголошено в розшук ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2024 року. За таких обстави суд вважає, що ОСОБА_4 умисно не прибуває до суду та заздалегідь не повідомляє про причини, тобто порушує свої обов`язки передбачені ст.42 КПК України, про поважні причини не повідомляє і в такий спосіб перешкоджає здійсненню правосуддя.

Згідно ч.1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ним ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.296 КК України, за одне з яких передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, що узгоджується із вимогами п.4 ч.2 ст. 183 КПК України.

Також доведено обставини котрі свідчать про існування ризиків визначених ст. 177 КПК України зокрема: ризику переховування від суду, який обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, незаконно впливати на свідків чи потерпілих та ризику вчинення нових кримінальних правопорушень, який доводиться тим, що ОСОБА_4 має не стійкі соціальні зв`язки.

Крім цього пунктом 58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 (Бекчієв проти Молдови) передбачено, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 узгоджується з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де поміж іншого зазначено, що необхідність забезпечити належний хід провадження також була достатньою підставою для тримання особи під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Європейський Суд також визнає, що, враховуючи серйозність висунутих обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Однак слід врахувати, що метою надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 є саме забезпечення його явки для участі у вирішенні поданого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що безумовно не свідчить про вирішення вказаного клопотання на даному етапі а є рішенням суду, який створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо обвинуваченого до його розшуку.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_4 протягом тривалого часу ухилявся від явки до суду, тим самим перешкоджав здійсненню судового розгляду, існує реальна загроза, що обвинувачений буде і надалі переховуватися від суду, що приведе до затягування судового розгляду кримінального провадження та порушить право учасників кримінального провадження, зокрема потерпілих, на вирішення справи в розумні строки, крім цього перебуваючи на волі він може продовжувати свою злочинну діяльність, тому це вказує про підвищену його суспільну небезпеку як особи, він може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, відтак наявні достатні підстави для винесення ухвали про дозвіл на його затримання з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд приходить до переконання, що клопотання прокурора слід задовільнити та надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під вартою, оголосити його у розшук та зупинити судове провадження в даному кримінальному провадженні до його розшуку.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 22, 28, 94, 42, 177, 187, 189, 190, 318, 331, 335 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовільнити.

Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Оголосити розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 .

Судове провадження на підставі обвинувальних актів у кримінальних провадженнях №0003337, №0003762 щодо ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.2 ст.186, ч.2 ст.296 КК України - зупинити до розшуку обвинуваченого.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 2-1) добровільного з`явлення, обвинуваченого до суду, про що суд повідомляє прокурора; 3) відкликання ухвали прокурором.

Контактні дані прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , адреса: м. Тернопіль, бульвар Т.Шевченка, 7, номера телефону (0352) 52-13-63, (0352) 43-11-54), НОМЕР_1 .

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу обвинуваченої до суду або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали (15 липня 2025 року).

Копію ухвали направити прокурору Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1