Справа № 947/701/25
Провадження № 1-кс/947/1954/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю користувача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001495 від 26.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_3 якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.01.2025 року по справі № 947/701/25 (провадження 1-кс/947/317/25), в частині накладення арешту на: автомобіль «Lexus LS 430» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 05.12.2019, належить ОСОБА_5 , реєстрація: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що станом на теперішній час в рамках вказаного кримінального провадження проведено експертизу транспортного засобу, та слідчим отримано відповідний висновок. Зазначає, що станом на теперішній час власнику вилученого майна підозру не повідомлено, доказів його причетності у вчиненні кримінального правопорушення не отримано. Вважає, що на теперішній час вилучений та арештований транспортний засіб не є об`єктом протиправних дій та жодним чином не впливає на хід кримінального провадження, істотно порушує права особи на власність та спричиняє йому матеріальні збитки.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав посилаючись на доводи та обставини викладені у клопотанні.

У судове засідання з`явився прокурор ОСОБА_4 , який заперечував проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що на скільки йому відомо, на теперішній час технічна експертиза ще не проводиться, тому просив відмовити у задоволені даного клопотання.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також слідчий суддя застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу положень частини 2 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Абзацом 2 частини 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні провадження № 0001495 від 26.12.2024за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В рамках даного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 10.01.2025 року, було накладено арешт в тому числі на : автомобіль «Lexus LS 430» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 05.12.2019, належить ОСОБА_5 , реєстрація: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вищевказаної ухвали, у зв`язку з тим, що вищевказане майно, що було вилучено, визнано речовими доказами в означеному кримінальному провадженні, тобто відповідали критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, на таке майно було накладено арешт, про скасування якого на даний час просить власник майна.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на майно було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на вилучений мобільний телефон, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Вирішуючи питання про дотримання справедливого балансу між правом особи на мирне володіння своїм майном та інтересами суспільства в контексті можливості скасування арешту майна з огляду на заявлену підставу в подальшому арешті відпала потреба, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, арешт майна в рамках судового розгляду справи зазвичай стосується контролю за використанням майна. Таке втручання повинно бути законним, відповідати загальним інтересам і бути пропорційним, тобто воно повинно досягати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів спільноти та вимогами захисту основних прав особи. Хоч будь-який арешт і тягне за собою завдання шкоди, фактично завдана шкода не повинна бути більшою, ніж неминуча, а між захистом права власності та вимогами загальних інтересів слід досягати «справедливої рівноваги».

При цьому, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Прокурор, заперечуючи проти скасування арешту, не надав слідчому судді будь-які докази того, що з вилученим транспортним засобом проводяться слідчі дії. Більш того прокурор не надав навіть самої постанови про призначення як то технічного стану транспортного засобу так і транспортно-трасологічної експертизи.

Слідчий суддя констатує, що досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження № 0001495 триває з 25.12.2024 року, та до цього часу будь-яких кримінально-протиправних претензій з боку сторони обвинувачення власнику майна ОСОБА_3 не висунуто. На думку слідчого судді у сторони обвинувачення було достатньо часу для проведення всіх необхідних слідчих дій, з метою фіксування ДТП яка мала місце 26.12.2024.

Вищевказані обставина викликають об`єктивні сумніви у подальшій необхідності такого обмеження права власності, як решт майна.

Тому, дослідивши встановлені обставини, оцінивши доводи сторін в контексті їх вагомості в межах розгляду даного клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 10.01.2025 року на його майно скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001495 від 26.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.01.2025 року по справі № 947/701/25 (провадження № 1-кс/947/317/25) в часині накладення на:автомобіль «Lexus LS 430» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 05.12.2019, належить ОСОБА_5 , реєстрація: АДРЕСА_1 .

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повернути особі, у якої воно було вилучено.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1