Провадження № 1-кс/344/9055/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2024 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, внесеного 22 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132,-

В С Т А Н О В И ЛА:

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 22 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 свідомо порушив вимоги статей 28, 29, 32 Конституції України, згідно яких кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

10 жовтня 2023 року ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , під час вимагання грошових котів, із погрозою та застосуванням фізичного насильства над потерпілим, з погрозою вбивства, в умовах воєнного стану, незаконно позбавили волі та викрали людину способом, небезпечним для життя та здоров`я особи, за наступних обставин.

Так, цього дня близько 21 год ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою вимагання грошових коштів, взявши із собою рушницю, на автомобілі марки Skoda Octavia, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули до кафе «Ромашка», що по вул. Федика, 356 в с. Вікторів Галицької територіальної громади Івано-Франківської області, біля якого зустрілися із ОСОБА_8 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого шляхом вимагання, ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, під приводом повернення неіснуючого боргу, із погрозою та застосуванням фізичного насильства, перебуваючи біля вказаного кафе «Ромашка», наніс удар рукою ОСОБА_8 в обличчя, спричинивши фізичну біль. Від нанесеного удару ОСОБА_8 впав на землю, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 стали наносити йому удари ногами в різні ділянки тіла, спричиняючи фізичну біль.

Після цього ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою викрадення людини, незаконного позбавлення її волі способом, небезпечним для життя та здоров`я, використовуючи фізичну силу, здійснюючи викрадення людини, взяли ОСОБА_8 за руки та ноги, помістили до багажного відділення автомобіля марки Skoda Octavia, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та незаконно утримуючи проти його волі, відвезли до лісопосадки «Грабники», що в селі Вікторів Галицької територіальної громади Івано-Франківської області.

У лісопосадці ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, під приводом повернення неіснуючого боргу, із погрозою та застосуванням фізичного насильства щодо ОСОБА_8 , з погрозою рушницею позбавити його життя, пред`явили вимогу передати їм грошові кошти в сумі 2000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 73 000 гривень.

16 вересня 2024 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 Кримінального кодексу України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вікторів Галицького району Івано-Франківської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, одружений, непрацюючий, несудимий.

Причетність ОСОБА_4 до скоєння вказаного ним злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.03.2024, протоколом за результатами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.02.2024, протоколом за результатами проведення тимчасового доступу до речей і документів в мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» від 12.08.2024, протоколом за результатами проведення тимчасового доступу до речей і документів АТ КБ «ПриватБанк» від 07.08.2024, протоколами оглядів речей від 01.03.2024, 02.09.2024 та 06.09.2024, протоколом огляду від 23.02.2024, протоколами за результатами проведення НСРД (аудіо,- відео контроль особи, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж), протоколом проведення слідчого експерименту від 31.08.2024 за участю потерпілого та іншими зібраними доказами в їх сукупності.

У відповідності до ст. 12 Кримінального кодексу України злочин, передбачений ч. 2 ст. 146 цього Кодексу, відноситься до категорії нетяжких злочинів, санкція статті передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- пункт 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлює, що санкція ч. 2 ст. 146 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненому та маючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон, у будь-який час може покинути місце свого проживання, тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєний ним злочин;

- пункт 3 - незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваному в ході досудового розслідування стали відомі їхні анкетні дані і він шляхом вмовлянь, погроз зможе впливати на зміну показів, що, в свою чергу, може зашкодити проведенню досудового розслідування.

Вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень та всіх причетних осіб.

16 вересня 2024 року ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною у нічний період доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати житло строком до 15 листопада 2024 року з покладенням обов`язків.

08 листопада 2024 року ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області щодо ОСОБА_4 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною у нічний період доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати житло строком до 07 січня 2025 року з покладенням обов`язків.

08 листопада 2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, а саме до 16 січня 2025 року.

З метою завершення досудового розслідування та прийняття кінцевого рішення у даному кримінальному провадженні необхідно повідомити про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 , виконати вимоги ст. 290 Кримінального процесуального кодексу України, закінчити розслідування шляхом звернення до суду з обвинувальним актом.

Одночасно на підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до пункту 7 частини першої статті 184 Кримінального процесуального кодексу України необхідно покласти ряд процесуальних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин прокурор просить продовжити в межах строку досудового розслідування строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовжити дію обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 30 грудня 2024 року дану справу передано слідчому судді ОСОБА_1 .

Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання, просив продовжити строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний період доби до 16 січня 2025 року.

Підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив.

Захисник підозрюваного, враховуючи позицію підзахисного, не заперечувала щодо задоволення клопотання.

Вивчивши матеріали та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя виходить з наступного.

За змістом статей 131-132 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За частиною першою та частиною другою статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною шостою статті 181 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

З матеріалів клопотання вбачається, що у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 Кримінального кодексу України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вікторів Галицького району Івано-Франківської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, одружений, непрацюючий, несудимий

Можлива причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, а саме протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.03.2024, протоколом за результатами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.02.2024, протоколом за результатами проведення тимчасового доступу до речей і документів в мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» від 12.08.2024, протоколом за результатами проведення тимчасового доступу до речей і документів АТ КБ «ПриватБанк» від 07.08.2024, протоколами оглядів речей від 01.03.2024, 02.09.2024 та 06.09.2024, протоколом огляду від 23.02.2024, протоколами за результатами проведення НСРД (аудіо,- відео контроль особи, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж), протоколом проведення слідчого експерименту від 31.08.2024 за участю потерпілого та іншими зібраними доказами в їх сукупності.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, на стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 Кримінального кодексу України, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити вказане правопорушення.

У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, про існування вказаних ризиків свідчать наступні обставини.

Пункт 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлює, що санкція ч. 2 ст. 146 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненому, та, маючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон, у будь-який час може покинути місце свого проживання, тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєний ним злочин.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного та характером і тяжкістю злочину, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшла висновку, що на теперішній час існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Пункт 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілого та свідків, слідчий суддя також виходить із передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша-друга статті 23, стаття 224 Кримінального процесуального кодексу України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 Кримінального процесуального кодексу України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 Кримінального процесуального кодексу України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від цих осіб та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на потерпілого та свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, передбачений у пункті 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, існує, що обумовлює необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

Щодо можливості застосування інших запобіжних заходів, окрім домашнього арешту, то слідчий суддя зазначає наступне.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку є неможливим, оскільки до органу досудового розслідування та до суду не надходило письмових зобов`язань про взяття підозрюваного на поруки, а також буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також у даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Застосування запобіжного заходу суто у вигляді застави, а не як альтернативного запобіжного заходу, є неможливим з огляду на те, що слідчому судді не представлено відомостей щодо наявності у підозрюваного достатніх коштів для внесення застави, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому такий запобіжний захід як застава буде завідомо непомірним для нього.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, а у даному випадку, на переконання слідчого судді, запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту зможе запобігти таким ризикам.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 листопада 2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000132 від 22 лютого 2024 року до чотирьох місяців, тобто до 16 січня 2025 року.

Слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, враховує те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування, 07 січня 2025 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, а також враховує вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 Кримінального кодексу України, обізнаність про обставини кримінального провадження, особи потерпілого, свідків, можливість впливу на них, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків.

У судовому засіданні прокурором зазначено про необхідність проведення та завершення ряду слідчих дій, наведено відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 Кримінального процесуального кодексу України наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, з огляду на що слідчий суддя приходить до переконання, що під час судового розгляду доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а з метою запобігання вказаним ризикам є необхідність у продовженні строку обраного щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, задля забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, позаяк до даного моменту такий запобіжний захід виявився дієвим та співмірним.

Слідчий суддя вважає, що застосований до підозрюваного запобіжний захід є належним та співмірним, який враховує у повній мірі потреби підозрюваного, при якому сторона обвинувачення за погодженням, своєчасно та без зволікань дозволяє підозрюваному залишати житло кожного разу за виниклої потреби, а тому такий запобіжний захід жодної зміни не потребує, а також достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та не є надмірно обтяжливим.

За таких обставин слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора слід задовольнити і продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 до 16 січня 2025 року в межах строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, слідчий суддя-

У Х В А Л И ЛА:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 16 січня 2025 року.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний період доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування із потерпілим та іншими свідками у цьому ж кримінальному провадженні.

Обов`язки, покладені на підозрюваного, діють протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали до 16 січня 2025 року.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 02 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1