печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3497/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_2 , яке подано в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту з майна, в порядку статті 174 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

10.01.2025 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 , яке подано в інтересах ОСОБА_3 , що передано слідчому судді ОСОБА_1 29.01.2025, про скасування арешту з майна, в порядку статті 174 КПК України.

Так, з матеріалів поданого клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Держаного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001243 від 11.11.2024.

14.11.2024 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, до постановлення ухвали слідчого судді, за місцем проживання народного депутата України ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук.

Під час проведення невідкладного обшуку 14.11.2024 року було вилучено поміж іншого автомобіль Porshe, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 з ключем до нього.

З матеріалів клопотання вбачається, що в подальшому ухвалою слідчого судді від 15.11.2024 у справі № 757/53901/24-к легалізовано обшук, а саме: надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання народного депутата України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на праві власності належить ОСОБА_5 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також вилучення наступного: мобільного телефону ОСОБА_4 - Iphone 11PROMAX, моделі MWHM2FS/А, серійний номер НОМЕР_11;мобільного телефону ОСОБА_3 - Iphone 13PROMAX, s/n НОМЕР_9, моделі MLFE3LL/А; мобільного телефону ОСОБА_6 - Iphone 11PROMAX, моделі MWHM2FS/А, s/n НОМЕР_10; флеш-накопичувача «Kingstone» чорного кольору з номером 089241478 на 128 GB; флеш-накопичувача «Kingstone» чорного кольору на 8 GB; автомобіля Mercedes, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 та ключ до нього; автомобіля BMW, д.н.з. НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 * з ключем та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 ; автомобіля Porsche, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_8 з ключем до нього.

Адвокат вказує, що означений автомобіль набув статусу арештованого майна з урахуванням ч.7 ст. 236 КПК України, а тому в порядку статті 174 КПК України, просив скасувати арешт, що накладений на автомобіль.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, приписами частини 3 статті 233 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 7 статті 236 КПК України передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Приписами частини 1 статті 168 КПК України визначено, що тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За вказаних обставин слід прийти до висновку, що у випадку, якщо особа, у якої було вилучено майно під час проведення обшуку в рамках здійснення досудового розслідування, має право звернутися до слідчого судді зі скаргою, в порядку статті 303 КПК України, щодо неповернення тимчасового вилученого майна.

Разом з тим, з матеріалів клопотання вбачається, що майно, на скасуванні арешту якого наполягає адвокат, було вилучено під час проведення невідкладного обшуку, в порядку частини 3 статті 233 Кримінального процесуального кодексу України та адвокат просить саме скасувати арешт з вилученого майна.

Тобто, за своїм змістом подане клопотання направлене на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, проте приписами кримінального процесуального законодавства такого порядку оскарження не передбачено.

Так, статтею 24 КПК України пердбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Законодавець вказує, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю, або частково.

З аналізу ст.ст.171-174КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна/власник майна тощо/; перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; мотивація чому слід скасувати арешт.

Також, з аналізу приписів кримінального процесуального законодавства слід прийти до висновку, що арешт майна - це процес, у якому майно особи передається під охорону державі або її уповноваженому представнику за рішенням суду, що передбачено ст.ст.171-173 КПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Частиною 6 статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

За вказаних підстав, слідчий суддя приходить до переконання про невірний спосіб звернення до суду, так як зазначення в ухвалі слідчого судді про обшук визначеного переліку майна, яке було вилучено під час обшуку, як зазначає адвокат, не є тотожним ухвалі слідчого судді про накладення арешту на таке майно та відповідно не може бути предметом розгляду в порядку статті 174 КПК України, а відтак слідчий суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження.

Наряду з вказаним, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що особа, у якої було вилучено майно під час проведення обшуку в рамках здійснення досудового розслідування, не позбавлена права звернутися до слідчого судді зі скаргою, в порядку статті 303 КПК України, щодо неповернення тимчасового вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 100, 169-171, 233, 236, 303, 304 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_2 , яке подано в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту з майна, в порядку статті 174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1