Справа № 1-71/09/06
н/п 1-в/953/111/25
"22" квітня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання ОСОБА_3 про вирішення питання про повернення застави та скасування арешту майна,-
До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_3 , в якому заявниця просить повернути їй заставу: 1/3 частини квартири у буд. АДРЕСА_1 , встановлену на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.06.2005р.по кримінальній справі (провадженню) № 1/454/05 відносно ОСОБА_4 , у зв?язку із закінченням дії строку застави; скасувати арешт на майно, а саме: 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.
Клопотання мотивовано тим, що 03.06.2005 постановою Дзержинського районного суду м. Харкова у кримінальній справі №1/454/05 за обвинуваченням ОСОБА_4 накладений арешт в порядку застави на 1/3 частки кв. АДРЕСА_2 , належну їй на праві приватної власності.Згідно повідомлення апеляційного суду Харківської області зазначену справу було направлено до Київського районного суду м. Харкова, та з 15.11.2006 в провадженні Київського районного суду м. Харкова вона знаходилась як справа № 1-71/09/06 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 18.12.2009 був винесений вирок Київським районним судом м. Харкова по справі № 1-71/09/06, яким ОСОБА_4 було засуджено за ч. 3 ст 186 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Проте з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно майна, на яке накладено було арешт, було ухвалено будь-яке рішення щодо скасування вище зазначеного арешту, або звернення стягнення на виконання вироку в частині майнових стягнень, та за час дії відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось, а тому вона повина бути повернута заставодавцю.
В судове засідання заявниця та прокурор не з`явилсь.
Дослідивши надані документи, суд приходить до наступного.
Згідно договору купівлі-продажу від 11.12.2002, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 за р. № 7221, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , ОСОБА_7 за згодою матері ОСОБА_6 придбали квартиру АДРЕСА_2 .
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_8 від 03.06.2005 накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , який зареєстровано Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою 10.06.2005 за № 2073760.
Відповідно до вироку Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2009 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено до 4 років 6 місяців позбавлення волі, ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Міру запобіжного заходу залишено без змін. В строк відбуття покарання зараховано знаходження ОСОБА_4 під вартою з 03.03.2004 по 03.06.2005, з 23.12.2005 по 21.04.2006.
Відповідно до п. 9 Перехідних положень КПК 2012 року якщо запобіжні заходи були застосовані до дня набрання чинності КПК 2012 року, то дія цих обмежень прав і свобод особи, щодо якої вони були застосовані, триває і після набрання чинності цим Кодексом та їх зміна, скасування чи припинення відбувається в порядку передбаченому КПК 1960 року.
При розгляді клопотання суд керується положеннями КПК України в редакції 1960 року, оскільки провадження у кримінальній справі здійснено саме за цим процесуальним законом, а питання щодо повернення застави вирішується на виконання судового рішення, ухваленого за нормами КПК України в редакції 1960 року.
Відповідно до ч. 12 ст. 154-1 КПК України питання про повернення застави заставодавцю вирішується під час дізнання, досудового слідства в судовому засіданні суддею за клопотанням заставодавця, а після надходження справи до суду - судом у судовому засіданні при розгляді справи або в іншому судовому засіданні.
Як зазначено в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 26 березня 1999 року « Про практику застосування судами застави як запобіжного заходу» згідно зі ст. 154-1 КПК ( 1002-05 ) предметом застави можуть бути гроші чи інші матеріальні цінності - будь-яке майно, що перебуває в цивільному обігу, належить заставодавцю на праві власності і може бути відчужене ним. Як застава може передаватися лише майно, що перебуває у власності особи, яка вносить заставу. Якщо майно є спільною власністю декількох осіб, передати його як заставу вправі лише всі власники разом або ж один із них за згодою решти. Майно, що перебуває у спільній частковій власності, може бути самостійним предметом застави за умови, що воно виділене і передається в натурі.
Згідно з ч. 6 ст. 154-1 КПК України, порушення підозрюваним, обвинуваченим, підсудним взятих на себе зобов`язань тягне звернення застави в дохід держави.
Відповідно до ч. 7 ст. 154-1 КПК при постановленні вироку суд повинен прийняти рішення про повернення застави заставодавцю. Якщо з якихось причин питання про повернення застави заставодавцю чи про звернення її на виконання вироку в частині майнових стягнень вироком не вирішено, суд повинен зробити це в порядку, передбаченому статтями 409 і 411 КПК ( в редакції 1960 року).
Відповідно до ст. 409 КПК України питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконані вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок. Процесуальний порядок вирішення питань, зв`язаних з виконанням вироку визначений ст. 411 КПК України 1960 року.
Так, заявниця зазначає, що на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належить їй на праві власності, в порядку застави відносно ОСОБА_4 постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.06.2005 накладено арешт, посилаючись при цьому на інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.02.2025.
Разом з цим, зі змісту вказаної довідки не вбачаються відомості, що арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , накладено саме в порядку застави відносно ОСОБА_4 .
Крім того, як вбачається з договору купівлі-продажу від 11.12.2002, квартира АДРЕСА_2 є спільною власністю декількох осіб, зокрема ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , а передати вказане майно як заставу вправі були лише всі власники разом або ж один із них за згодою решти.
Однак, до суду не надано відомостей, хто саме звертався з відповідним клопотанням про застосування застави, та є застоводавцем, що позбавляє суд можливості визначити коло осіб, які мають право звертатись з відповідним клопотанням про повернення застави.
Крім того, суду не відомо, чи не порушував ОСОБА_4 покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави обов`язки, та чи не звернена застава в дохід держави, оскільки відповідно до вироку Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2009 ОСОБА_4 знаходився під вартою з 03.03.2004 по 03.06.2005 та з 23.12.2005 по 21.04.2006.
З огляду на вище викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 про повернення застави.
Крім того, відповідно до висновку Великої Палати, викладеному в постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11, у разі, якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК 1960 року, спір щодо зняття арешту з майна є приватноправовим і має розглядатися за правилами цивільного судочинства.
Отже, з урахуванням наведеного вище, оскільки заявниця не була учасником кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 , вирішення вимог про скасування арешту майна, в даному випадку, за правилами кримінального судочинства законом не передбачено, а тому клопотання задоволенню не піддягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 154-1 КПК України, 1960 року, суд, -
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про вирішення питання про повернення застави та скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Київський районний суд м. Харкова. Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не подана.

Головуючий суддя ОСОБА_1