Провадження №1-кс/751/2932/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 р. місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова

ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшої слідчої в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000687 від 20 березня 2024 року, про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Старобешеве Донецької області, громадянина України, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 310,

ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старша слідча в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 14 днів, у межах строку досудового розслідування, тобто до 04 січня 2025 року, без визначення розміру застави, з подальшим утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Із клопотання вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження у № 0000687 від 20 березня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 307,

ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

В обґрунтування клопотання слідча зазначає, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 закінчується 21 грудня 2024 року, але завершити досудове розслідування у цей термін внаслідок особливої складності кримінального провадження неможливо. Для закінчення досудового розслідування необхідно: - витребувати висновки раніше призначених судових молекулярно-генетичних експертиз; - проаналізувати інформацію операторів мобільного зв`язку про з`єднання абонентських номерів та мобільних терміналів, якими користувалися підозрювані та інші особи; - проаналізувати інформацію отриману від банківських установ про рух коштів по рахункам, якими користувалися підозрювані та інші особи;

- здійснити відкриття матеріалів досудового розслідування та ознайомити підозрюваних та їх захисників з матеріалами досудового розслідування. Викладені обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначає, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 продовжують існувати, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобіганню наявним ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 висловили доводи на підтримання клопотання про продовження строку тримання під вартою з посиланням на матеріали, які були долучені до клопотання, просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні вважав клопотання прокурора необґрунтованим і просив застосувати до ОСОБА_9 більш м`який запобіжних захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Указував на те, що ОСОБА_6 визнає обвинувачення в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 310 КК України, ризик переховування від слідства та суду є припущенням, впливу на свідків вчиняти не збирається.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю погодився з позицією свого захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження № 0000687 від 20 березня 2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 307,

ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України.

03 липня 2024 року о 23 год. 40 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку

ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. 04 липня 2024 року ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

29 листопада 2024 року ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 307,

ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України.

05 липня 2024 року ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 днів, тобто до 02 вересня 2024 року з утриманням його в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

28 серпня 2024 року ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 26 жовтня 2024 року.

23 жовтня 2024 року ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 21 грудня 2024 року.

23 жовтня 2024 року ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000687 від 20 березня

2024 року до 6 місяців, тобто до 04 січня 2025 року.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень статей 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування у строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Європейський суд з прав людини в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначив поняття «обґрунтована підозра», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру містяться у зібраних органом досудового розслідування доказах, у тому числі: - у протоколі про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - візуальне спостереження за особою від 17 червня 2024 року; - у протоколі обшуку будинку та господарства за адресою:

АДРЕСА_2 від 03 липня 2024 року; - у протоколі огляду місця події від 03 липня 2024 року на земельній ділянці, що межує із господарством ОСОБА_8 ; - у висновках судових експертиз

№ СЕ-19/125-24/8225-НЗПРАП від 04 липня 2024року, № СЕ-19/125-24/8222-НЗПРАПвід 04 липня 2024 року, № СЕ-19/125-24/2819-НЗПРАП від

04 липня 2024 року, № СЕ-19/125-24/8221-НЗПРАП від 04 липня 2024 року, № СЕ-19/125-24/8308-НЗПРАП від 12 липня 2024 року, № СЕ-19/125-24/8217-НЗПРАП від 05 липня 2024 року, № СЕ-19/125-24/8218-НЗПРАП від 09 липня 2024 року, № СЕ-19/125-24/8309-НЗПРАП від 12 липня 2024 року, № СЕ-19/125-24/8307-НЗПРАП від 10 липня 2024 року, № СЕ-19/125-24/8310-НЗПРАП від 11 липня 2024 року, № СЕ-19/125-24/8223-НЗПРАП від 08 липня 2024 року; у протоколі огляду місця події за адресою:

АДРЕСА_3 від 03 липня 2024 року; - у протоколах про проведення негласних слідчих (розшукових) дій; - у протоколі додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 29 вересня 2024 року та протоколі додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 11 листопада 2024 року.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що повідомлена

ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310,

ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, є обґрунтованою для даної стадії кримінального провадження.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від

27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення ЄСПЛ у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Зі змісту клопотання вбачається, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні, органу досудового розслідування необхідно провести значний обсяг слідчих (розшукових) та виконати ряд процесуальних дій, які об`єктивно неможливо провести та виконати до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, з огляду на долучені до матеріалів судового провадження матеріали, враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , дані, які характеризують особу останнього, його вік, соціальні зв`язки, сімейний стан, майновий стан.

З огляду на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, при цьому враховуючи, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними, зважаючи на характер інкримінованих кримінальних правопорушень, на дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_6 може вчинити дії щодо переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та таким чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, з огляду на що, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та заявленим у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним необхідність продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки, на його переконання, саме такий вид запобіжного заходу, забезпечить виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість органу досудового розслідування досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

При цьому слідчий суддя вважає, що підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу відсутні, в даному випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу не перевищує суспільного інтересу в справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції», «Маріянчук та інші проти України».

Крім того, варто зазначити, що застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання.

Стороною захисту не надано даних про наявність достатніх обставин для обрання більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам та досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованих злочинів слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

Враховуючи, що строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців, а саме до 04 січня 2025 року, а також вищезазначені обставини, слідчий суддя визнає наявними підстави для продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, який зможе запобігти наявним під час досудового розслідування ризикам і забезпечити здійснення всіх процесуальних дій, терміном 14 днів, тобто до 04 січня 2025 року включно, з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Керуючись ст. 29 Конституції України, статтями 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшої слідчої в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000687 від 20 березня

2024 року, про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 14 днів, у межах строку досудового розслідування, а саме до 04 січня 2025 року включно, з утриманням в Державній установі «Чернігівській слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1