Справа № 509/7526/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 (поза межами приміщення суду)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь, в режимі відеконференції, клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з процесуальним керівником - прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Овідіополь, українця, громадянина України, працюючого слюсарем ЕРПГ-3-го розряду в АТ «Одесагаз» Овідіопольської УЕГГ, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчим відділенням відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000538 від 08.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, під час якого встановлено, що 07.10.2024 р. приблизно о 21:40 год., ОСОБА_6, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_7 між ними виникла сварка, яка переросла у бійку, в ході якої на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, ОСОБА_6, перебуваючи у приміщенні кухні вказаного домоволодіння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_7 , бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, почав наносити численні удари кулаками рук та ногами по тулубу та голові ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді множинних переломів ребер та розриву печінки, від яких останній помер. В подальшому, ОСОБА_6 переніс тіло ОСОБА_7 до гаражного приміщення вказаного домоволодіння, де за допомогою невстановленої речовини намагався підпалити тіло останнього.

Після чого, ОСОБА_6 , виволік тіло ОСОБА_7 з території свого домоволодіння, перетягнувши тіло потерпілого до будинку АДРЕСА_2 , де залишив його.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

08.10.2024 р. ОСОБА_6 затримано в порядку статті 208 КПК України та 09.10.2024 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

10.10.2024 р. слідчим суддею Овідіопольського райсуду Одеської області підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на два місяці.

05.12.2024 р. слідчим суддею Овідіопольського райсуду Одеської області строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено до 08.01.2025 р.

Підозра ОСОБА_6 обґрунтовується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 08.10.2024 р. за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлений труп ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями; протоколом огляду місця події від 08.10.2024 р. за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено речові докази по кримінальному провадженню, серед яких предмети одягу ОСОБА_6, змиви з речовини бурого кольору та інших поверхонь; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.10.2024 р., який вказав, що в ніч з 07.10.2024 р. на 08.10.2024 р., а саме о 01:16, йому зателефонував ОСОБА_6 з проханням приїхати до нього додому та щось перевести, що саме він не вказував, однак ОСОБА_9 йому відмовив та кинув слухавку, після чого ОСОБА_6 протягом ночі, ще декілька разів телефонував йому, однак останній не брав слухавку; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.10.2024 р., який підтвердив слова ОСОБА_9 , вказавши, що товаришує з останнім та від нього йому стало відомо, що в ніч з 07.10.2024 р. на 08.10.2024 р., ОСОБА_6 неодноразово телефонував ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 08.10.2024 р., який показав, що особисто знайомий з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , так як, декілька разів вживав разом з ними спиртні напої, додавши, що приблизно три місяці тому, вживав спиртні напої за місцем мешкання ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , під час вживання спиртних напоїв, між останніми виник конфлікт в ході якого, ОСОБА_6 погрожував вбивством ОСОБА_7 . Окрім того свідок повідомив, що 07.10.2024 р. приблизно о 22:00 год. йому зателефонував ОСОБА_7 , який повідомив, що перебуває в гостях у ОСОБА_6 в АДРЕСА_3, де вживає разом з ним спиртні напої; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 08.10.2024 р., який вказав, що 08.10.2024 р. о 00:47 гд. йому зателефонував ОСОБА_6 та попросив його вийти на вулицю. По голосу свідок зрозумів, що ОСОБА_6 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, після чого ОСОБА_6 повторно попросив його вийти на вулицю, однак свідок ОСОБА_13 відповів, що він його з кимось переплутав та кинув слухавку; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 08.10.2024 р., яка вказала, що працює продавцем у магазині «Дністер», що розташований в с.-щі Овідіополь та 07.10.2024 до приміщення вказаного магазину по-черзі зайшли ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які придбали спиртні напої. При цьому ОСОБА_7 придбав декілька пляшок розливного пива, а ОСОБА_6 пляшку коньяку «Десна». Перебуваючи в приміщенні вищезазначеного магазину, ОСОБА_6 запросив ОСОБА_7 до себе у гості з метою вживання алкогольних напоїв, на що останній відмовлявся, але згодом погодився та вони разом вийшли з приміщення магазину.

Постановою виконувача обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури від 19.11.2024 р., строк досудового розслідування по кримінальному провадженні було продовжено до 3-х місяців, тобто до 08.01.2025 р.

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської області від 05.12.2024 р. продовжені строки дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 в межах строків досудового розслідування, тобто до 08.01.2025 р.

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.12.2024 р. продовжені строки досудового розслідування до 5-ти місяців, тобто до 08.03.2025 р., однак строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 спливає 08.01.2025 р., що може негативно вплинути на досудове розслідування, беручи до уваги, до закінчити досудове розслідування, у передбачений п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України до вказаного строку неможливо, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно виконати наступне : отримати висновок призначеної амбулаторної судової психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_6 ; отримати висновки призначених біологічних експертиз за експертною спеціальністю 9.5 молекулярно-генетичні дослідження; отримати висновок призначеної судово медичної імунологічної експертизи, по змивах вилучених у ході проведення огляду місця події; отримати висновок призначеної судово медичної молекулярно генетичної експертизи по зразку трупа ОСОБА_7 ; отримати висновки призначених судово медичних молекулярно генетичних експертиз по полімерному стакану, по змивам з подвір`я домоволодіння та з полімерної пляшки без етикетки; отримати висновок призначеної судово-медичної експертизи відносно трупа ОСОБА_7 ; виконати тимчасовий доступ до речей та документів, що перебувають у володінні ПрАТ «Київстар», головний офіс якого знаходиться у м. Києві; інші слідчі (розшукові) заходи у яких виникне необхідність; виконати вимоги, передбачені ст. ст. 290, 291 КПК України, а саме відкрити матеріали досудового розслідування, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

На підставі викладеного слідчий та прокурор просили суд, продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 без визначення застави, в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні відомості про, яке внесені до ЄРДР № №0000538 від 08.10.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, клопотання про що підтримали в судовому засіданні.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання слідчого заперечували з підстав не доведення слідчим ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, вказавши про непричетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому злочину за ч. 1 ст. 115 КК України та проханням про застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного захооду у виді застави.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 197 КПК України передбачає - строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Приписами ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п. 4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність продовження строків тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_15 , оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитися недостатнім для запобігання існуючим ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ, беручи до уваги приписи п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, відповідно яких під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ОСОБА_6, а саме : може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи інкримінований йому злочин, який відноситься до особливо тяжкого злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7-ми до 15-ти років та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як на даний час триває досудове розслідування, і в подальшому може виникнути необхідність у винайдені будь-яких речей, які ще невідомі слідству, а ОСОБА_6, перебуваючи на волі, може їх знищити чи сховати; можливість незаконного впливу на свідків, будучи обізнаним про їх анкетні дані (включаючи місце проживання свідків), про які дізнався з матеріалів кримінального провадження, можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу; а також те, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення, а враховуючи наявну військовою агресією з боку рф проти України, суттєво обмежуються можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних окупованих територіях та територіях, на яких відбуваються активні бойові дії, чим якісно погіршується криміногенна обстановка.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177,178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З урахуванням особливої тяжкості злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_7 , за яке Законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 7-ми до 15-ти років, суд вважає необхідним в даному випадку не визначати розмір застави.

Продовження строків запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою - не суперечить вимогам ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», вказаним у п. 79 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р., оскільки в матеріалах досудового розслідування існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів у відношенні підозрюваного судом не встановлено.

З огляду на викладене та беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, скоїти нове кримінальне правопорушення, впливати на свідків злочину і інших учасників під час досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків не застосуванням запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також, враховуючи те, що зазначені ризики не зменшились та існують на сьогодні, суд вважає доцільним продовження строків тримання підозрюваному ОСОБА_6 під вартою до кінця досудового розслідування з підстав, викладених вище.

Керуючись ст.ст. 40,131,132,176-178,197,199 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 27 лютого 2025 року без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні відомості про, яке внесені до ЄРДР № 0000538 від 08.10.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвала слідчого судді припиняє свою дію 27 лютого 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її оголошення, а іншими особами з дня її отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1