Єдиний унікальний номер 341/897/24
Номер провадження 1-кп/341/93/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 15.04.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, з середньою освітою, одруженої, не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого частиною 1 статті 126 Кримінального кодексу України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Галич Івано-Франківської області вищезазначене кримінальне провадження,

в с т а н о в и в :

14.04.2024 близько 17-50 годин на вул. Молодіжна в с. Делієве між ОСОБА_3 і ОСОБА_6 з однієї сторони та ОСОБА_5 з другої, на грунті тривалих неприязних відносин виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_5 , зайшла на територію домогосподарства ОСОБА_7 , що знаходиться у цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 .

Будучи обуреною висловленими образами на її адресу, ОСОБА_3 зайшла на територію домогосподарства ОСОБА_7 , де продовжила конфлікт з ОСОБА_5 , і в ході якого у неї виник умисел на вчинення насильницьких дій щодо останньої.

Для приведення умислу до виконання ОСОБА_3 підійшла до ОСОБА_5 та, застосовуючи фізичну силу, обома руками почала шарпати останню за верхній одяг.

Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи умисні насильницькі дії, діючи на ґрунті неприязних відносин, умисно нанесла потерпілій удар рукою у лобну ділянку голови, у результаті чого завдала їй сильного фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень, після чого схопила ОСОБА_5 за волосся та почала тягати її по подвір`ю, чим також завдала потерпілій сильного фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.

У свою чергу, ОСОБА_5 вирвалась від ОСОБА_3 та виштовхала її за межі господарства, припинивши тим самим насильницькі дії останньої.

У судовому засіданні ОСОБА_3 визнала себе винною у скоєнні кримінального правопорушення-проступку за вищезазначеними обставинами, розкаялась у скоєному, одночасно пояснивши, що штовхання з ОСОБА_5 були взаємними, проте вона не зверталась до поліції. Не заперечувала проти зібраних по справі доказів, просила їх не досліджувати та розглядати справу згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Потерпіла у судовому засіданні підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини, при цьому просила покарати обвинувачену, але не суворо, застосувавши до неї громадські роботи. Претензій до ОСОБА_3 не має.

Переконавшись у тому, що обвинувачена повністю визнала вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні-проступку, правильно розуміє зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченої у її вчиненні.

Згідно зі ст. 337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Оцінивши в сукупності показання обвинуваченої, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні-проступку, а тому знаходить правильною кваліфікацію її дій за ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України як вчинення умисних дій, які виразились в умисному завданні удару та вчиненні інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченій суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, її поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вивченням доказів, що стосуються особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима; офіційно не працевлаштована; одружена; проживає з братом, матір`ю та чоловіком на кошти від заробітків останнього; має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо; періодично зловживає спиртними напоями. Скарг від жителів села не надходило. Інших відомостей не добуто, обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження не надано.

ОСОБА_3 розкаялась у скоєному, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України; враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за ст. 12 КК України є проступком; відсутність власного джерела доходу; наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обставин, що його обтяжують; конкретні обставини, за яких вчинене кримінальне правопорушення-проступок, та у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України, що є необхідним й достатнім для виправлення її та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винної і попередження нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Запобіжний захід обвинуваченій на час судового розгляду не обирався, підстав для його обрання на даний час не встановлено.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази відсутні.

Керуючись статтями 100, 368, 374, 376, 532 КПК України, статтями 66, 67, 126 Кримінального кодексу України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком 60 годин.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

.

СуддяОСОБА_8