Справа № 357/5317/25
У Х В А Л А

17 квітня 2025 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000302 від 14.04.2025,

У С Т А Н О В И Л А:

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна.

1.1. В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що сектором дізнання Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000302, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

1.2. За твердженням прокурора, в ході досудового розслідування встановлені такі обставини.

1.2.1. Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.04.2025 близько 23 год. 57 хв. працівниками поліції спільно із представниками Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у м. Києві та Київській області неподалік берегу річки Кам`янка поруч із вул. Білоцерківською у селі Устимівка Білоцерківського району Київської області виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав при собі 2 риболовні сітки та рибу виду карась сріблястий в кількості 30 шт. та окунь 7 шт.

1.2.2. В подальшому, 2 вищевказані риболовні сітки та водні біоресурси передано на відповідальне зберігання головному державному інспектору Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 та човен в чохлі чорного кольору передано для зберігання ОСОБА_4 .

1.3. Ґрунтуючись на цих обставинах, прокурор робить висновок про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

1.4. Прокурор зазначає, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення дізнавачем СД Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області 14.04.2025 в період часу з 01 год 00 хв по 01 год 20 хв проведено огляд земельної ділянки, що розташована біля будинку 61 по вул. Білоцерківська в с. Устимівка Білоцерківського району Київської області неподалік річки Кам`янка, за результатами якого виявлено та вилучено:

-2 риболовні сітки з ліскою розміром L-88 m, h-1, 1m, вічко 50*55 см кожна;

- свіжу рибу виду карась сріблястий у кількості 30 шт. та окунь 7 шт.;

- човен в чохлі чорного кольору.

1.5. Виходячи з того, що в ході огляду місця події виявлено та вилучено предмети, які містять на собі відомості, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищевказане майно.

2. В судове засідання прокурор ОСОБА_3 підтримала своє клопотання та просила його задовольнити за викладених у ньому обставин.

Власник майна ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.

3. Дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.1. У відповідності до підпункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

3.2. Як слідує зі змісту клопотання та підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.04.2025, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000302 здійснюється за фактом виявлення ОСОБА_4 , який мав при собі 2 риболовні сітки та рибу виду карась сріблястий у кількості 30 шт та окунь 7 шт.

3.2.1. Частиною 1 ст. 249 КК України встановлено кримінальну відповідальність за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

3.2.2. Із клопотання та доданих до нього матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування перевіряються факт незаконного рибного промислу.

3.2.3. Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими слідчим матеріалами кримінального провадження (рапорти помічника чергового Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, протокол огляду місця події, пояснення ОСОБА_4 , протокол допиту свідка), формує у слідчого судді внутрішнє переконання про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

3.2.4. Так, відповідно до відомостей, що містяться в рапортах помічника чергового Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, 13.04.2025 на лінію 102 надійшо повідомлення, про те що гр. ОСОБА_4 здійснював вилов риби сітями.

Відповідно до наданого протоколу допиту свідка від 21.03.2025 ОСОБА_6 повідомив, що перебував на відпрацюванні спільно з ПОГ та працівниками Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у м. Києві та Київській області на березі річки Кам`янка. Далі побачили чоловіка, який знімав сітки та вирішили підійти ближче. Зупинивши чоловіка, який пересувався на велосипеді та побачивши, що з полімерних сумок стікає вода, він повідомив, що в сумках риба, яку він виловив у річці, у кількості карась сріблястий 30 шт., окунь 7 шт. Після чого викликали СОГ.

3.2.6. За таких умов на цьому етапі досудового розслідування наявна обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна. При цьому необхідно зауважити, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом обґрунтованої підозри) для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

3.3. Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

На підставі ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Зі змісту протоколу огляду місця події від 14.04.2025 встановлено, що дізнавачем СД Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області 14.04.2025 в період часу з 01 год 00 хв по 01 год 20 хв проведено огляд земельної ділянки, що розташована біля будинку 61 по вул. Білоцерківська в с. Устимівка Білоцерківського району Київської області неподалік річки Кам`янка, за результатами якого виявлено та вилучено:

-2 риболовні сітки з ліскою розміром L-88 m, h-1, 1m, вічко 50*55 см кожна;

- свіжу рибу виду карась сріблястий у кількості 30 шт. та окунь 7 шт.;

- човен в чохлі чорного кольору.

Зазначене майно постановою від 14.04.2025 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000302.

3.4. Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

В цьому випадку прокурор заявляє метою арешту майна забезпечення:

- збереження речових доказів;

3.4.1. Обґрунтовуючи необхідність арешту вилучених речей, обвинувачення вказує на те, що вони є доказами у кримінальному провадженні. У випадку арешту майна з метою збереження речових доказів він накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

3.4.2. Постановою від 14.04.2025 вказане в клопотанні майно, вилучене під час огляду, визнане речовим доказом.

3.4.3. Враховуючи предмет доказування кримінального правопорушення, про яке йдеться у клопотанні, вказане в клопотання майно, має значення для досудового розслідування, зокрема є предметом та засобами вчинення кримінального правопорушення, що відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

3.4.4. За таких обставин на зазначене в клопотанні майно може бути накладений арешт, адже потреби досудового розслідування, пов`язані з необхідністю збереження речових доказів, обумовлюють необхідність застосування цього заходу забезпечення.

3.5. В ч. 1 ст. 173 КПК України зазначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Відповідно до зазначеної норми завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий суддя вважає, що в цьому кримінальному провадженні такі ризики наявні. Однак з накладенням арешту вбачається можливість запобігти зазначеним ризикам. Отже, може бути виконане завдання арешту майна, а саме запобігання можливості його приховування, знищення, перетворення.

3.6. З огляду на зроблені висновки, положення ст. 170, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, крім обставин, зазначених у ст. 131 КПК України, повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

3) мету арешту майна;

4) наслідки арешту майна для третіх осіб;

5) розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

3.6.1. Правовою підставою арешту майна є відповідні положення ст. 170 КПК України.

3.6.2. Вилучені під час огляду речі безпосередньо можуть бути використані у провадженні як докази, оскільки містять відомості, за допомогою яких можливо підтвердити обставини, що мають значення, або спростувати наявні у сторони обвинувачення версії.

3.6.3. Досліджені під час судового засідання матеріали дають слідчому судді підстави вважати, що заявлена прокурором мета - забезпечення збереження речових доказів може бути досягнута через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження.

3.6.4. З урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні слідчий суддя не вбачає втручання у права і свободи особи при одночасному встановленні необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження для досягнення потреб досудового розслідування.

3.6.5. Окремо слід зазначити, що жодних негативних наслідків арешту майна для третіх осіб не вбачається.

3.7. Викладене свідчить про необхідність накладення арешту на вилучене під час огляду місця події майно в цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав. А тому клопотання прокурора слід задовольнити.

3.8. Окремо слід зазначити, що на підставі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 2, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

1. Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

2. Накласти арешт на майно, яке було вилучено 14.04.2025 під час огляду місця події, а саме:

- 2 риболовні сітки з ліскою розміром L-88 m, h-1, 1m, вічко 50*55 см кожна;

- свіжу рибу виду карась сріблястий у кількості 30 шт. та окунь 7 шт.;

- човен в чохлі чорного кольору,

власником якого є ОСОБА_4 ,

шляхом накладення заборони на користування, розпорядження та/або відчуження вказаним майном.

3. На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

4. Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

5. Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

6. Копію цієї ухвали вручити прокурору негайно та надіслати власнику майна.

7. Повний текст ухвали оголошений 21.04.2025.

Слідчий суддяОСОБА_1