Справа № 183/8972/24
№ 1-кп/183/1783/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року Дніпропетровська обл.,

м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю - секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000978 від 22.12.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Круподерниці, Погребещенського р-ну, Вінницької обл., громадянин України, не одружений, з неповною середньою освітою, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, який на момент вчинення злочину займав посаду навідника 7 парашутного-десантної роти 3 парашутного - десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання зазначено, що на розгляді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000978, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді навідника 7 парашутного-десантної роти 3 парашутного - десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , Збройних Сил України, у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 58, 59, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, з 07.10.2022 року до 17.10.2022 року згідно довідки про тимчасову непрацездатність військовослужбовця № 438 перебував на лікуванні з діагнозом «катаральна ангіна, гострий бронхіт» однак після закінчення лікування ОСОБА_5 з 18.10.2023 не з`явився вчасно без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану), та ухилявся від проходження військової служби до 26.10.2022, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

Далі військовослужбовець ОСОБА_5 , з 26.10.2022 року до 31.11.2022 року згідно лікарської довідки №530 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Татарбунарська багатопрфільна лікарня» з діагнозом «Закритий уламковий над виростковий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків. Закритий уламковий перелом основи лівого надколінника з задовільним стоянням уламків.» В подальшому військовослужбовця ОСОБА_5 , було переведено до КНП ЧЛ ЧМЛ Одеської області, який продовжив лікування з 25.11.2022 року до 09.12.2022 року згідно виписки з історії хвороби № 6764 перебував на лікуванні в травматологічному відділені з діагнозом «Закритий уламковий надвиростковий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків. Закритий уламковий перелом основи лівого надколінника з задовільним стоянням уламків.

Також військовослужбовець ОСОБА_5 , пройшов військово-лікарську комісію КАПД Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 14.12.2022 № 7130 в якому зазначено що останній потребує відпустки за станом здоров`я на 45 календарних днів, тобто до 27.01.2023,

Крім того військовослужбовець ОСОБА_5 , повторно пройшов військово-лікарську комісію КАПД Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 07.02.2023 № 1362 в якому зазначено що останній потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів, тобто до 08.03.2023,

В подальшому військовослужбовець ОСОБА_5 , повторно пройшов військово-лікарську комісію КАПД Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 15.03.2023 № 2419 в якому зазначено що останній потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів, тобто до 13.04.2023. Більше ОСОБА_5 , до медичних закладів не звертався, та військово-лікарську комісію КАПД Військово-медичного клінічного центру Південного регіону не проходив.

Однак ОСОБА_5 після закінчення лікування тобто з 13.04.2023, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану), та ухилявся від проходження військової служби до 03.07.2024, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України за кваліфікуючими ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

За вищевикладеними обставинами, ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. 07.08.2024 в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.09.2024. 30.08.2024 в кримінальному провадженні складено обвинувальний акт, який скеровано до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок обвинуваченого ОСОБА_5 , із вчиненням кримінального правопорушення.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для продовження строку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Неможливість застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що він зареєстрований за адресою: Вінницька область, Погребещенський район, с. Круподерниці, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за межами м. Одеси, що може надати йому можливість переховуватись від бо суду.

Неможливість застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що він зареєстрований за адресою: Вінницька область, Погребещенський район, с. Круподерниці, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за межами м. Одеса, а покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним, може спонукати останнього вдатися до спроб переховуватись від суду, і невиконання процесуальних обов`язків обвинуваченим та до невиправданого затягування досудового розслідування та судового розгляду.

На цих підставах заявник клопотання просить продовжити стосовно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави. У разі застосування більш м`якого запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.

В судовому засіданні обвинувачений погодився з клопотанням прокурора.

В судовому засіданні захисник заперечувала проти заявленого клопотання. Пояснила, що ризики прокурором не доведені. Просила застосувати цілодобовий домашній арет та визначити альтернативний запобіжний захід.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.08.2024 р. щодо ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 вересня 2024 року.

Ухвалою від 12.09.2024 р. Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області щодо ОСОБА_5 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 листопада 2024 року.

Ухвалою від 24.10.2024 р. Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області щодо ОСОБА_5 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 грудня 2024 року.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор у судовому засіданні пояснив, що мається ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Судом враховується реальне існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд приймає до уваги, що існує певна ймовірність того, що він, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Таким чином судом встановлено, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості обвинуваченого незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, суд звертає увагу на наступне.

Обвинувачений обізнаний про адресу мешкання свідків, а тому, перебуваючи на волі, може вжити заходів щодо незаконного впливу на вказаних осіб.

У зв`язку з цим судом враховується реальне існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Щодо ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином суд звертає увагу на наступне.

На підтвердження існування цього ризику прокурором не надано жодного доказу.

Таким чином існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

При вирішення питання про застосування запобіжного заходу суд враховує положення ч. 8 ст. 176 КПК України відповідно до якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим тяжкого злочину, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу (відповідно до положень ч. 8 ст. 176 КПК України), суд вважає можливим продовжити щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених, зокрема, ст. 407 КК України.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , а саме, що він, будучи військовослужбовцем, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти порядку несення служби під час воєнного стану, пов`язаного з самовільним залишенням військової частини в умовах воєнного стану, суд дійшов висновку про не можливість визначення застави у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене суд вважає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 314-316, 331, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , заявленого у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000978 від 22.12.2022 р. року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 (включно) лютого 2025 року без визначення розміру застави у кримінальному провадженні з утриманням в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 18 грудня 2024 р. о 08 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1