Провадження 1-кс/127/5002/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 07.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що пунктом 1 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 (далі - Указ) передбачено, що у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого продовжено до 08.05.2025.

У зв`язку з цим, відповідно до п. 1 Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової й мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошено загальну мобілізацію.

Пунктом 3 Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

При цьому, порядок і вичерпний перелік підстав за яких громадяни України мають право на виїзд із України, а також перетин державного кордону, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану визначено Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 (далі - Правила).

Відповідно до вимог п. 12 Правил, окрім іншого, у ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України ОСОБА_4 з метою особистого збагачення та перешкоджання проведення мобілізації, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 12.02.2025 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 під час спілкування по мобільному додатку «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_5 » із ОСОБА_6 запропонував організувати та здійснити незаконне перевезення його та інших осіб чоловічої статті призовного віку, з метою подальшого їх незаконного переправлення через державний кордон України через офіційні пункти пропуску, шляхом перевезення у пасажирському мікроавтобусі, за грошову винагороду у сумі 12000 доларів США з особи. При цьому ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 що може організувати незаконний перетин державного кордону України для будь-якої кількості осіб.

У ході подальшого спілкування ОСОБА_4 під псевдонімом « ОСОБА_5 » із ОСОБА_6 , та повідомлення останнім про готовність його знайомого на запропоновані умови та бажання незаконно перетнути державний кордон України, ОСОБА_4 , після уточнення вартості послуги з перетину для нього та інших осіб, повідомив обставини майбутнього перетину кордону шляхом вказівки місця збору для подальшого транспортування до місця перетину кордону, проведення інструктажу по ходу руху до місця перетину кордону, проведення водієм додаткових інструкцій, перевірки наявності грошових коштів, повідомлення способу перетину кордону шляхом перевезення у автомобільному транспорті, без виявлення працівниками прикордонної служби та митниці пасажирів, та роз`яснення порядку оплати після перетину кордону, а також проінструктував щодо дати та місця зустрічі.

Так, на виконання попередніх домовленостей, 05.04.2025 ОСОБА_4 , усвідомлюючи існування обмежень, щодо виїзду за кордон громадян України чоловічої статі призовного віку на період дії воєнного стану, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, приблизно о 11 год. 30 хв. прибув до раніше обумовленого з ОСОБА_6 місця зустрічі АЗС «UPG», що у м. Вінниця по вул. Немирівське шосе, 8-А, де зустрівся з останнім, який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту.

Після чого, ОСОБА_4 , близько 11 години 40 хвилин, на виконання попередньої домовленості, перебуваючи у вбиральні АЗС, додатково обговорив з ОСОБА_6 умови, суму та спосіб незаконного переправлення через державний кордон України. У свою чергу, ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 грошові кошти у загальній сумі 24000 доларів США (частина з яких згідно до ст. 273 КПК України являється імітаційними засобами), що згідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України, станом на 05.04.2025 становило 992160 грн., в якості раніше обумовленої оплати за виконання комплексу дій з переправлення через державний кордон України.

У подальшому, 05.04.2025 о 11.40 год. ОСОБА_4 затримано правоохоронними органами у порядку ст. 208 КПК України, чим припинено його кримінально-протиправну діяльність.

Таким чином ОСОБА_4 організував незаконне переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, керував його діями, надав відповідні поради та вказівки, а також забезпечив надання засобів у виді подальшого транспортування та усунення перешкод у перетині кордону.

Прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 визначено підслідність та доручено проведення досудового розслідування слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області.

06.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ст. 332 ч. 3 КК України.

Діяння передбачені ч. 3 ст. 332 КК України караються позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 421363165, 1/4 частка власності квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 170 КПК заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З огляду на викладене, арешт вказаних речей необхідний для забезпечення конфіскації майна належне підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому, слідчий просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явилася, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання, а також надала заяву про розгляд клопотання у її відсутність. Клопотання підтримала у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на вказане, з метою забезпечення арешту майна, власник майна в судове засідання не викликався.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої та другої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

ОСОБА_4 06.04.2025 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ст. 332 ч. 3 КК України, тобто діяння передбачені ч. 3 ст. 332 КК України караються позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладені арешту на рухоме та нерухоме майно.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 421363165, 1/4 частка власності квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що вище вказане майно підозрюваного не вилучене, а тому є необхідність у накладені арешту на зазначене майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою запобігання спроб останнього, чи третіх осіб від імені підозрюваного, відчужити вказане майно до моменту його фактично арешту у відповідному державному органі, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого, про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 107, 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно - 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя