"11" лютого 2025 р. Справа № 363/2662/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вишгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000093, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2020, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Житомирської області, українець, громадянин України, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою

статті 191, частиною першою статті 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні суду, на стадії судового розгляду, перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000093, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2020, щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною другою статті 191, частиною першою статті 366 КК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів (частина перша статті 366 КК України) та у заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем (частина друга статті 191 КК України), за наступних обставин.

Відповідно до наказу №2-к від 23.04.2019 директором ТОВ «СПМК КОНСАЛТІНГ» призначено ОСОБА_4 та з того часу останній почав здійснювати керівництво господарською діяльністю вказаного підприємства, маючи право підпису офіційних документів від імені ТОВ «СПМК КОНСАЛТІНГ». З урахуванням положень пунктів 14.7, 14.9, 14.11 Статуту ТОВ «СПМК КОНСАЛТІНГ» та займаної посади, ОСОБА_4 наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто згідно з частини третьої статті 18 та пункту 1 примітки до статті 364 КК України являється службовою особою.

17.12.2019 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) директор ТОВ «СПМК КОНСАЛТІНГ» ОСОБА_4 на підставі Статуту з однієї сторони та начальник відділу освіти Вишгородської РДА ОСОБА_6 на підставі Статуту з іншої сторони, перебуваючи у приміщенні відділу освіти Вишгородської РДА, що за адресою: Київська область, м. Вишгород, пл. Шевченка, 1, уклали договір №368/186 (далі - Договір). Зазначений договір 18.12.2019 зареєстровано в Управлінні Державної казначейської служби України у Вишгородському районі Київської області.

Здійснення ремонтних робіт відбувалося з відома директора ТОВ «СПМК КОНСАЛТІНГ» ОСОБА_4 , начальника відділу освіти Вишгородської РДА

ОСОБА_6 .

Так, відповідно до пункту 1.2 Договору №368/186, Виконавець (ТОВ «СПМК КОНСАЛТІНГ») бере на себе зобов`язання виконати будівельні роботи по об`єкту: «Капітальний ремонт Литвинівської ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Литвинівка, Вишгородського району, Київської області».

Згідно пункту 2.1. Договору, загальна вартість робіт становить 499937,47 грн., в тому числі ПДВ 83322,91 грн.

Пунктами 4.1., 6.5., 6.6 Договору передбачено, що закінчену роботу Виконавець передає Замовнику згідно з актом прийому передачі виконаних будівельних робіт з додатком до нього комплекту документації, що передбачена завданням на проведення ремонтних робіт. Замовник зобов`язаний протягом 5 робочих днів, з моменту отримання виконаних робіт, надати Виконавцю підписаний акт прийому-передачі виконаних робіт або мотивовану відмову.

Разом з цим, директор ТОВ «СПМК КОНСАЛТІНГ» ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання у зв`язку з цим суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких наслідків, маючи умисел на підроблення офіційних документів для подальшої передачі їх

ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, достовірно знаючи, що обсяги та вартість фактично виконаних будівельних робіт згідно договору №368/186 від 17.12.2019 на виконання будівельних робіт по об`єкту: «Капітальний ремонт Литвинівської ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Литвинівка, Вишгородського району, Київської області», не відповідають обсягам та вартості, фактично проведених робіт на суму 46832, 89 грн., у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у Вишгородському районі Київської області (точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), склав акт приймання виконаних робіт за грудень 2019 року за формою №КБ-2В, типова форма якого затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009 №554 зі змінами «Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві», куди вніс завідомо неправдиві відомості щодо обсягу та вартості фактичного виконання робіт на суму 46832, 89 грн. Склавши вищевказаний акт приймання виконаних робіт із внесеними до нього завідомо неправдивих відомостей, ОСОБА_4 особисто підписав та скріпив відтиском печатки ТОВ «СПМК КОНСАЛТІНГ», тим самим надавши вказаному документу статусу офіційного.

В свою чергу, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді начальника Відділу освіти Вишгородської РДА, постійно обіймаючи останню, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, діючи від імені Відділу освіти Вишгородської РДА, підписала Акт приймання виконаних робіт за формою №КБ-2В за грудень 2019 року та завірила його відтиском печатки Відділу освіти Вишгородської РДА. Після підписання ОСОБА_6 вищевказаного документу, у відповідності до умов укладеного договору №368/186 від 17.12.2019, разом з фінансово-бухгалтерською документацією використано та подано вказані документи до Вишгородського управління Державної казначейської служби України, яке маючи в наявності всі необхідні вищезазначені офіційні документи, 18.12.2019 здійснило перерахування бюджетних коштів в розмірі 499937,47 грн. на банківський рахунок ТОВ «СПМК КОНСАЛТІНГ» () № НОМЕР_1 , відкритому в КБ «ПРИВАТБАНК».

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за частиною першою статті 366 КК України, а саме видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Після перерахування 18.12.2019 Вишгородським управлінням Державної казначейської служби України бюджетних коштів в розмірі 499937,47 грн. на банківський рахунок ТОВ «СПМК КОНСАЛТІНГ», директор вказаного товариства - ОСОБА_4 отримав можливість розпорядження цими коштами на власний розсуд, внаслідок чого державі в особі Відділу освіти Вишгородської РДА завдано збитку на загальну суму 46832,89 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за частиною другою статті 191 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат

ОСОБА_5 надав суду письмове клопотання ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у справі на підставі статті 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності за частиною першою статті 366, частиною другою статті 191 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Відповідно до частини четвертої 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Заслухавши обвинуваченого та його захисника, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 191, частиною першою статті 366 КК України, з таких підстав.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується:

у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК України;

у заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 191 КК України.

Санкцією частини першої статті 366 КК України передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Санкцією частини другої статті 191 КК України передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Як встановлено судом кримінальні правопорушення (злочини), у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , вчинено у грудні 2019 року та, відповідно до статті 12 КК України (у редакції, яка діяла станом на час вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень), відносилися до злочинів середньої тяжкості.

Особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 44 КК України у редакції, яка діяла станом на час вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень).

Згідно із частиною першою статті 49 КК України (у редакції, яка діяла станом на час вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до частин другої та третьої статті 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно із частиною першою статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною першою статті 5 КПК України встановлено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Частиною першою статті 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 49 КПК України (тут і далі у чинній редакції), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років (частина друга статті 49 КПК Україн).

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (частина третя статті 49 КПК України).

Відповідно до статті 12 КК України (у чинній редакції), кримінальні правопорушення, вчинення яких інкриміновано ОСОБА_4 є нетяжкими злочинами.

Підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених частиною першою статті 49 КК України строків та відсутність обставин, що зупиняють їх перебіг.

Таким чином, у зв`язку з тим, що з дня вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 191, частиною першою статті 366 КК України, минуло понад п`ять років, обвинувачений, до закінчення зазначених у частині першій статті 49 КК України строків, не вчинив нового кримінального правопорушення, крім того у даному кримінальному провадженні відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності, які передбачені частинами другою, третьою статті 49 КК України.

Відповідно до частини другої статті 284, частини третьої статті 288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених частиною першою статті 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі статті 49 КК України та кримінальне провадження стосовно нього закрити.

Відповідно до Висновку постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 (справа №203/241/17 провадження

№51-4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Процесуальні витрати, понесені у вказаному кримінальному провадженні органом досудового розслідування за проведення комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи у розмірі 13729,60 грн., судової почеркознавчої експертизи 2745,92 грн., необхідно віднести на рахунок держави.

Речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено, запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись статтею 49 КК України, статтями 100, 124, 284288, 369372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

клопотання обвинуваченого задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених частиною другою статті 191, частиною першою статті 366 КК України, на підставі статті 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за №0000093, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2020, щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною другою статті 191, частиною першою статті 366 КК України, закрити, відповідно до пункту 1 частини другої статті 284 КПК України.

Судові витрати на залучення експертів віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, у порядку визначеному статтею 395 КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 14.02.2025 о 10:00.

Суддя ОСОБА_1