Справа № 201/2342/25
Провадження № 1-кс/201/925/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська клопотання прокурора Щастинської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000312 від 27.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна підозрюваного.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що слідчим відділом 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000312 від 27.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у якому 13.02.2025 повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтями 132-134 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

24.02.2022 Російською Федерацію (далі РФ) здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово постійно продовжувався указами Президента України (№ 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025) із затвердженням відповідними Законами України.

Резолюцією Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Агресія проти України» A/RES/ES-11/1 від 03.03.2022 та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визнано, що Російська Федерація вчинила агресію проти України, порушивши базові норми ООН, тобто є державою-агресором.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку РФ проти України Новоайдарська селищна територіальна громада Щастинського району Луганської області (у тому числі смт. Новоайдар, с. Муратове, с. Капітанове, с. Путилине, с. Гречишкине, с. Дубове, с. Окнине), з 25.02.2022 є тимчасово окупованою РФ територією України (дата окупації визначена Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено «Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією»).

Згідно з ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована РФ територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Тимчасова окупація РФ територій України, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для РФ жодних територіальних прав.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Відповідно до п. п. 6, 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація РФ сукупність державних органів і структур РФ, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних РФ самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Тимчасово окупована РФ територія України це частини території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.

З 23.09.2022 по 27.09.2022 на усій тимчасово окупованій території Луганської області та на так званих «закордонних дільницях» на території РФ було проведено незаконний референдум з питання «входження Луганської Народної Республіки до складу Російської Федерації на правах суб`єкта Російської Федерації».

30 вересня 2022 року було підписано так званий «Договір між Російською Федерацією та Луганською Народною Республікою про прийняття до Російської Федерації Луганською Народною Республікою та утворення у складі Російської Федерації нового суб`єкта» (мовою оригіналу: «Договор между Российской Федерацией и Луганской Народной Республикой о принятии в Российскую Федерацию Луганской Народной Республикой и образовании в составе Российской Федерации нового субъекта»), який у подальшому ратифіковано федеральним законом держави-агресора, внаслідок чого з листопада 2022 року розпочалася перереєстрація та створення нових незаконних органів державної влади у тому числі так званих органів місцевого самоврядування так званої «ЛНР», як суб`єкта РФ.

Так званим «законом «Луганської народної республіки» № 428-ІІІ від 13.03.2023 «Про створення на території Луганської народної республіки міських округів та муніципальних округів, встановлення їх кордонів», створено т.зв. «Муніципальне утворення Новоайдарський муніципальний округ Луганської народної республіки», з адміністративним центром у смт Новоайдар Щастинського району Луганської області.

Рішенням незаконного органу влади «ради муніципального утворення Новоайдарський муніципальний округ Луганської народної республіки» від 01.11.2023 № 1, для виконання повноважень, визначених законодавством РФ та так званої Луганської народної республіки, утворено так звану «Адміністрацію муніципального округу муніципальне утворення Новоайдарський муніципальний округ Луганської народної республіки» (мовою оригіналу Администрация муниципального округа муниципальное образование Новоайдарский муниципальный округ Луганской народной республики) із визначеним місцем розташування у смт. Новоайдар Щастинського району Луганської області, вул. Незалежності (колишня Пролетарська), 2.

У структурі так званої «Адміністрації муніципального округу муніципальне утворення Новоайдарський муніципальний округ Луганської народної республіки» яка відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є окупаційною адміністрацією держави-агресора, утворено структурні підрозділи, у тому числі «відділ по забезпеченню життєдіяльності с. Муратове, с. Капітанове, с. Путилине, с. Гречишкине, с. Дубове, с. Окнине» (мовою оригіналу - «Отдел по обеспечению жизнедеятельности с. Муратово, с. Капитаново, с. Путилино, с. Гречишкино, с. Дубовое, с. Окнино»), до основних завдань якого віднесено реалізацію окремих повноважень адміністрації в межах визначених населених пунктів.

У період з вересня по листопад 2023 року включно, більш точні дату та час під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, направлений на зайняття керівної посади в незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Луганської області, у тому числі окупаційній адміністрації держави-агресора, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

В період з листопада 2023 по березень 2024 року, більш точні дату та час під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, перебуваючи на тимчасово окупованій території Щастинського району Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора РФ та підконтрольної їй так званої «Луганської народної республіки», в порушення вимог Конституції та Законів України умисно, добровільно зайняла керівну посаду у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме посаду «начальника» «відділу по забезпеченню життєдіяльності с. Муратове, с. Капітанове, с. Путилине, с. Гречишкине, с. Дубове, с. Окнине» (/мовою оригіналу/ «Отдел по обеспечению жизнедеятельности с. Муратово, с. Капитаново, с. Путилино, с. Гречишкино, с. Дубовое, с. Окнино»), що є структурним підрозділом «Адміністрації муніципального округу муніципальне утворення Новоайдарський муніципальний округ Луганської народної республіки», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

13 лютого 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у відповідності до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України (13.02.2025 опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора за посиланням: https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povidomlennya-pro-pidozru-greciskinii-irini-oleksiyivni-ta-povistka-pro-viklik-na-12025-20022025-o-10-00-god та в газеті «Урядовий кур`єр» № 33 (7958) від 13.02.2025 за посиланням https://ukurier.gov.ua/media/newspaper/adv/2025-02-12/33_7958r.pdf).

У даному кримінальному провадженні на підставі постанови процесуального керівника дорученням Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від «14» лютого 2025 року № 002-120000240 підозрюваному призначено захисника ОСОБА_5 , якому у відповідності до вимог ч. 8 ст. 135 КПК України, надіслано повістку про виклик підозрюваного.

Під час досудового розслідування встановлено факт перебування ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території, що повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та матеріалами, зокрема наведені відомості і докази в своїй сукупності дають достатньо підстав вважати, що вона знаходиться в с. Гречишкине Щастинського району Луганської області.

У зв`язку з викладеним постановою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні від 21.02.2025 на підставі ст. 281 КПК України ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 409231099 від 23.01.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , належить:

? земельна ділянка № 3314, кадастровий номер :14:001:0259, площа 0,889 га, розмір частки 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231);

? земельна ділянка № 3315, кадастровий номер :14:001:0260, площа 0,889 га, розмір частки 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231);

? земельна ділянка № 401, кадастровий номер :09:002:0352, площа 0,9382 га, розмір частки 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231);

? земельна ділянка № 400, кадастровий номер :09:002:0353, площа 0,9382 га, розмір частки 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231);

? земельна ділянка № 220, кадастровий номер :01:002:0076, площа 2,1453 га, розмір частки 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231);

? земельна ділянка № 218, кадастровий номер :01:002:0074, площа 2,2602 га, розмір частки 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231).

У поданому клопотанні прокурором зазначено, що враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке відповідно до санкції карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, то у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України для конфіскації майна як виду покарання виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, яке перебуває у власності підозрюваного.

На підставі викладеного, прокурор просить накласти арешт майно підозрюваної ОСОБА_4 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза зміни та приховування вказаного майна шляхом зміни його власника, з метою забезпечення арешту майна проводити розгляд даного клопотання без участі власника.

Прокурор у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність, на його задоволенні наполягав, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваної.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчим відділом 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000312 від 27.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у якому 13.02.2025 повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

13 лютого 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у відповідності до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України (13.02.2025 опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора за посиланням: https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povidomlennya-pro-pidozru-greciskinii-irini-oleksiyivni-ta-povistka-pro-viklik-na-12025-20022025-o-10-00-god та в газеті «Урядовий кур`єр» № 33 (7958) від 13.02.2025 за посиланням https://ukurier.gov.ua/media/newspaper/adv/2025-02-12/33_7958r.pdf).

Доведено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 409231099 від 23.01.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , належить:

? земельна ділянка № 3314, кадастровий номер :14:001:0259, площа 0,889 га, розмір частки 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231);

? земельна ділянка № 3315, кадастровий номер :14:001:0260, площа 0,889 га, розмір частки 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231);

? земельна ділянка № 401, кадастровий номер :09:002:0352, площа 0,9382 га, розмір частки 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231);

? земельна ділянка № 400, кадастровий номер :09:002:0353, площа 0,9382 га, розмір частки 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231);

? земельна ділянка № 220, кадастровий номер :01:002:0076, площа 2,1453 га, розмір частки 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231);

? земельна ділянка № 218, кадастровий номер :01:002:0074, площа 2,2602 га, розмір частки 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000312 від 27.05.2024 із забороною користування, розпорядження та відчуження на майно, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

? земельну ділянку № 3314, кадастровий номер :14:001:0259, площа 0,889 га, розмір частки 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231);

? земельну ділянку № 3315, кадастровий номер :14:001:0260, площа 0,889 га, розмір частки 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231);

? земельну ділянку № 401, кадастровий номер :09:002:0352, площа 0,9382 га, розмір частки 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231);

? земельну ділянку № 400, кадастровий номер :09:002:0353, площа 0,9382 га, розмір частки 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231);

? земельну ділянку № 220, кадастровий номер :01:002:0076, площа 2,1453 га, розмір частки 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231);

? земельну ділянку № 218, кадастровий номер :01:002:0074, площа 2,2602 га, розмір частки 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231).

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1