У Х В А Л А

щодо застосування примусових заходів медичного характеру

20.02.2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 2 Жмеринського міськрайонного суду у режимі відеоконференції під час трансляції з Ярмолинецької психіатричної лікарні клопотання слідчого СВ Жмеринського РВП ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000149 від 12 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бершадь Бершадського району Вінницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, холостого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 (Жмеринський психоневрологічний будинок-інтернат), - про вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених частиною першою статті 125, частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження :

прокурора ОСОБА_5 ,

особи, яка вчинила суспільно-небезпечні діяння ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

у с т а н о в и в :

У клопотанні слідчого зазначено, що 11 жовтня 2024 року, близько 17 год, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні туалету Жмеринського психоневрологічного будинку-інтернату, що по вул. В.Чорновола, 12 в м. Жмеринка Вінницької області, під час виниклого конфлікту з ОСОБА_10 наніс йому два удари кулаком правої руки в область щелепи, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження у вигляді двох саден на обох губах справа.

Вчинене ОСОБА_4 суспільно-небезпечне діяння передбачене частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України - умисне легке тілесне ушкодження.

Далі у клопотанні вказано, що 21 жовтня 2024 року, приблизно о 20-00 год, ОСОБА_4 , зайшовши до палати № 29 першого корпусу Жмеринського психоневрологічного будинку-інтернату, що по вул. В.Чорновола, 12 в м. Жмеринка Вінницької області, під час виниклого конфлікту з ОСОБА_11 наніс йому декілька ударів кулаками обох рук в область тулуба, і коли той упав на підлогу - ще декілька ударів ногами в область тулуба, чим заподіяв тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння у вигляді закритої тупої травми грудної клітки у вигляді множинних переломів ребер (справа 2-9, зліва 8-12), двостороннього гемопневмотораксу, а також уламкових переломів поперечних відростків тіл двох поперекових хребців, які є небезпечними для життя в момент заподіяння та спричинили загрозливі для життя явища - гостру дихальну недостатність.

Вчинене ОСОБА_4 суспільно-небезпечне діяння передбачене частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Слідчий за згодою з прокурором звертається до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, оскільки згідно з висновком судової психіатричної експертизи він в період вчинення суспільно-небезпечних діянь і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії та за своїм психічним станом не міг і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У судовому засіданні прокурор підтримує клопотання. Просить застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Особа, яка вчинила суспільно-небезпечні діяння, передбачені частиною першою статті 125 та частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 у судовому засіданні підтверджує, що він дійсно побив потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , заступаючись за іншу особу. Заперечень щодо перебування у психіатричному закладі з суворим наглядом не має.

Захисник не заперечує щодо задоволення клопотання слідчого.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у судовому засіданні надають показання, що ОСОБА_4 наніс їм тілесні ушкодження безпідставно. У ОСОБА_11 з ОСОБА_4 раніше також були конфлікти.

Представник потерпілих ОСОБА_12 - директор психоневрологічного будинку-інтернату - у судовому засіданні надає показання, що ОСОБА_4 раніше неодноразово застосовував силу до підопічних інтернату. Просить задовольнити підтримати клопотання щодо поміщення ОСОБА_4 у психіатричний заклад з суворим наглядом.

Суд у судовому засіданні досліджує матеріали кримінального провадження, надані прокурором:

- згідно з висновком № 76 від 14 жовтня - 21 жовтня 2024 року судово-медичної експертизи, у ОСОБА_10 виявлено два садна на обох губах справа, які виникли від одноразової чи дворазової дії тупого предмету, яким міг бути і кулак, за механізмом дії - тертя, та належать до легких тілесних ушкоджень;

- згідно з висновком судово-медичної експертизи № 85 від 12 листопада - 13 листопада 2024 року, у ОСОБА_11 мала місце закрита тупа травма грудної клітки у вигляді множинних переломів ребер (справа 2-9, зліва 8-12), двостроннього гемопневмотораксу, а аткож уламкових переломів поперечних відростків тіл двох поперекових хребців. Ця травма спричинила гостру дихальну недостатніст, а також обумовила по життєвим показникам проведення оперативного втручання - дренування обох плевральних порожнин, також спринила загрозливі для життя явища - гостру дихальну недостатність, а тому належить до тяжких тілесних ушкоджень;

- згідно з проколом проведення слідчого експерименту від 22 жовтня 2024 року з участю потерпілого ОСОБА_10 , він показав і розповів, як, де і коли ОСОБА_4 заподіяв йому тілесні ушкодження;

- згідно з проколом проведення слідчого експерименту від 23 листопада 2024 року з участю потерпілого ОСОБА_11 , він показав і розповів, як, де і коли ОСОБА_4 заподіяв йому тілесні ушкодження;

- згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 762 від 29 липня 2024 року в період часу, до якого відноситься інкриміноване діяння, ОСОБА_4 страждав на хронічне психісне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії і за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_4 страждає на психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії (F20.0) і за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді стаціонарного примусового лікування у психіатричній лікарні.

Особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується фотокопією його паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 26 грудня 2002 року Бершадським РВУМВС України у Вінницькій області.

Згідно з копією рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 19 жовтня 2015 року, ОСОБА_4 визнано недієздатним.

Згідно з довідкою № 703 від 16 жовтня 2024 року Жмеринської ЦРЛ, ОСОБА_4 на обліку в наркокабінеті не перебував і не перебуває, за лікуванням протягом останніх п`яти років не звертався.

Згідно з довідкою психіатра від 16 жовтня 2024 року, ОСОБА_4 знаходиться на психіатричному обліку з приводу хронічного стійкого психічного розладу: параноїдна шизофренія безперервний перебіг.

Згідно з довідкою про судимість, ОСОБА_4 раніше несудимий.

З характеристики ОСОБА_4 з будинку-інтернату видно, що він є людиною з девіантною поведінкою, мав неодноразові сутички з підопічними, під час яких ті отримували тілесні ушкодження. Часто відмовляється від лікування, несе загрозу та небезпеку для себе, персоналу та підопічних будинку-інтернату.

Заслухавши клопотання слідчого, думки прокурора та захисника, показання потерпілих, їх законного представника та особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з оглояду на таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Кримінального кодексу України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За змістом пункту 1 статті 93 Кримінального кодексу України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом (частина перша статті 94 Кримінального кодексу України).

Згідно з частиною п`ятою статті 94 Кримінального кодексу України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 503 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно з частиною другою статті 513 цього Кодексу, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З досліджених у судовому засіданні доказів та обставин вчинення суспільно-небезпечних діянь судом установлено, що ОСОБА_4 вчинив їх у стані неосудності, а тому до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом, оскільки він вчинив суспільно-небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя іншої особи.

Суд приймає до уваги роз`яснення Верховного Суду України, викладені в абзаці 2 пункту 15 постанови Пленуму від 3 червня 2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», за якими в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).

Питання про процесуальні витрати, речові докази та запобіжний захід слідчим та прокурором не ставились.

Керуючись статтями 19, 92-94 Кримінального кодексу України, статтями 503-505, 512, 513 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Жмеринського РВП ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000149 від 12 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бершадь Бершадського району Вінницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, холостого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 (Жмеринський психоневрологічний будинок-інтернат), - про вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених частиною першою статті 125, частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_13