Справа № 577/350/25
Провадження № 1-кп/577/183/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" лютого 2025 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000865 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Карабутове Конотопського району Сумської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, заміжньої, не працюючої, раніше не судимої,

за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому що, відповідно до ст. 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради - представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу. Депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами декларування є особи зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону. Згідно підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», такими суб`єктами є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме - депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Положеннями ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи зазначені в пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Також, згідно абзацу 2 частини 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, за минулий рік.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затверджено форму декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону України з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в», «г» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація.

Відповідно до ч. 1 Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування, шляхом заповнення відповідної електронної форми у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування у Реєстрі.

Відповідно до рішення першої сесії Карабутівської сільської ради Конотопського району Сумської області 7 скликання від 11 листопада 2015 року «Про підсумки виборів депутатів сільської ради та визнання їх повноважень», визнано повноваження новообраних депутатів Карабутівської сільської ради Конотопського району Сумської області сьомого скликання, в тому числі визнано обраним депутатом ОСОБА_4

11 листопада 2015 року новообрані депутати Карабутівської сільської ради Конотопського району Сумської області сьомого скликання, в тому числі ОСОБА_4 прийняли присягу депутата. Після чого новообраним депутатам було вручено посвідчення.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_4 з 11.11.2015 року являлася депутатом Карабутівської сільської ради Конотопського району Сумської області сьомого скликання та згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» була особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, повноваження якої припинилися в день відкриття першої сесії Попівської сільської ради восьмого скликання.

Разом з тим, ОСОБА_4 , являючись депутатом Карабутівської сільської ради Конотопського району Сумської області 7 скликання в період з 11 листопада 2015 року по 08 грудня 2020 року, а отже будучи суб`єктом декларування згідно підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», повноваження якої закінчилися в день відкриття першої сесії Попівської сільської ради восьмого скликання Конотопського району Сумської області, тобто 08 грудня 2020 року, діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, всупереч вимогам частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», не подала, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік після звільнення за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Відповідно до інформації Національного агентства з питань запобігання корупції у період часу з 08.12.2020 року по 01.04.2021 року ОСОБА_4 ніяких дій в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» для подання декларації не вчинила.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у не поданні, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, перед звільненням та після звільнення за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції - ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.366-3 КК України, тобто умисне неподання суб`єктом декларування декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 - ст. 366-3 КК України, тобто умисне неподання суб`єктом декларування декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила клопотання про її звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Відповідно до ч.1 ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави в особі відповідного суду від офіційного осуду, призначення покарання та визнання судимою особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у випадках, передбачених КК та у порядку, встановленому КПК.

Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу.

Санкція ст. 366-3 КК України передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі строком на один рік, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років.

Згідно ч.4 ст.12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів.

Приписами ст.49 КК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку (ст. 285 КПК).

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 3 ст. 288 КПК).

Згідно із роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», закриття кримінальної справи зі звільненням особи від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав.

Установлено, що за обвинувальним актом кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-3 КК України вчинено ОСОБА_4 .

Згідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-3 КК України є нетяжким злочином.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_4 протягом зазначеного строку до кримінальної відповідальності не притягувалась, а отже перебіг давності відповідно до вимог частини третьої ст. 49 КК України не переривався. Також перебіг давності у даному кримінальному провадженні не зупинявся.

На час розгляду судом 17 лютого 2025 року кримінального провадження зазначені строки давності притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, минули.

ОСОБА_4 погодилась на звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження за ст. 366-3 КК України, розуміючи своє право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо неї закрити на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284-286, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо неї № 0000865, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2024 року закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1