Справа № 201/267/25
Провадження №1-кс/201/77/2025
У Х В А Л А

Іменем України

16 січня 2025 року м.Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що слідчим ОСОБА_4 не проводиться досудове розслідування, остання не виконує ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про внесення відомості за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа №201/11689/16к), на його неодноразові письмові звернення, і до прокуратури в тому числі, жодної відповіді не надано. На подану скаргу за ст.308 КПК не дано відповіді, строк перевищено. Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просив притягнути слідчого ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності та скасувати рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних правових висновків.

Статтею 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на його оскарження, зокрема рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ратифіковану Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, а саме п. 1 ст. 6 установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 у справі № 1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі; Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_3 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Звертаючись зі скаргою на рішення прокурора, ОСОБА_3 долучив до вказаної скарги подану ним до Дніпропетровської обласної прокуратури скаргу від 01 січня 2025 року, супровідні листи про направлення скарги ОСОБА_3 від 01 січня 2025 року за належністю та копію ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 25 серпня 2016 року.

Між тим, зі скарги ОСОБА_3 не можливо встановити, яке саме рішення прокурора оскаржує заявник, його зміст, вказаний документ не долучений до скарги.

При цьому не є зрозумілим чи взагалі була розглянута скарга ОСОБА_3 від 01 січня 2025 року компетентним органом, чи ухвалювалось рішення за наслідками її розгляду, тощо.

За таких обставин, слідчий суддя вважає на необхідне повернути ОСОБА_3 подану ним скаргу на рішення прокурора.

При цьому заявник не позбавлений права повторно звернутись з відповідною скаргою до суду, з урахуванням змісту даної ухвали.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 32, 218, 303, 304, 306 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді з дотриманням вимог КПК України..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1