Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/708/25
Провадження № 1-кс/542/159/25
У Х В А Л А

Іменем України

01 травня 2025 року селище Нові Санжари

Слідчий суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області

ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари матеріали клопотання дізнавача СД відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 15 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2025 року дізнавач СД відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , в якому просила надати дізнавачу СД відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанту поліції ОСОБА_3 , начальнику СД відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітану поліції ОСОБА_5 , дізнавачу СД відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітану поліції ОСОБА_6 (без повідомлення особи, яка є володільцем банківської картки, згідно вимог п. 2 ст. 163 КПК України) тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні AT « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), що має адресу центрального офісу: АДРЕСА_1 , зокрема до:

- інформації про власника банківського рахунку AT « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_2 , тобто його анкетні дані, місце проживання та інші наявні відомі адреси, наявні номера мобільних чи інших телефонів власника даного рахунку (карти), копії документів та заповнених бланків, які надавались та складались при оформленні рахунку карти;

- інформацію по вказаних рахунках про рух коштів із зазначенням дати часу призначення платежу, місця та номеру термінала, за допомогою якого відбулось зняття грошових коштів, а також підтверджуючих документів, у тому числі носіїв фото і відеоінформації відносно особи, яка здійснювала зняття коштів за період часу з 13.04.2025 по дату надходження ухвали до банківської установи або подальший рух (перерахування або зняття готівкою) з вказаних рахунків грошових коштів, наявні IP-адреси, використані для входу в онлайн-сервіс з управління цих банківських рахунків.

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначила наступне.

14 квітня 2025 року надійшла заява гр. ОСОБА_7 про те, що 13 квітня 2025 року, перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_2 , вона через месенджер «Telegram» отримала повідомлення від невідомої особи, акаунт якої підписаний « ОСОБА_8 », із пропозицією легкого заробітку. Для цього вона перерахувала особисті грошові кошти в сумі 88277 грн на карткові рахунки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_5 . Після цього невідома особа зникла, на зв`язок не виходить, кошти не повернула.

Відомості про дану подію 15 квітня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України.

Під час допиту потерпіла ОСОБА_7 повідомила, що 10 квітня 2025 року вона отримала повідомлення в месенджері «Telegram» від невідомого користувача « ОСОБА_8 », номер телефону якого був прихований, з пропозицією пасивного доходу. Невідомий представився представником відділу кадрів компанії ІНФОРМАЦІЯ_2 » та запропонував їй ставити лайки на готелі вказаної компанії, за які їй платитимуть грошові кошти в сумі від 220 грн до 2300 грн у день. Така пропозиція зацікавила ОСОБА_7 та вона погодилась, а невідомий чоловік повідомив, що їх менеджер зв`яжеться із нею протягом 24 годин. 11 квітня 2025 року в месенджері «Telegram» їй надійшло смс-повідомлення від користувача на ім`я « ОСОБА_9 », номер якого був телефону прихований, яка повідомила зміст роботи, а саме: ОСОБА_7 необхідно робити скріншоти на тих сайтах, які ОСОБА_9 їй перешле та надсилати скріншоти ОСОБА_9 і ОСОБА_7 за це отримає грошову винагороду. Потерпіла погодилась, виконала всі вказані умови та повідомила про це Єлизавету, яка в свою чергу дала ОСОБА_7 вказівку, що для того щоб отримати грошові кошти, потерпіла повинна написати код «Li-IRF-11 0400*28#», який ОСОБА_9 їй надіслала, користувачу під ім`ям « ОСОБА_10 » (посилання на цей обліковий запис потерпілій надіслала сама ОСОБА_9 ). ОСОБА_7 написала вказаний код користувачу під ім`ям ОСОБА_10 та отримала грошову винагороду в розмірі 150 грн. Після цього, ОСОБА_10 запропонувала потерпілій на постійній основі працювати, але для цього повинно було зареєструватись на платформі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ОСОБА_7 погодилась та виконувала вищевказані дії, за які отримувала грошові кошти. В подальшому, ОСОБА_10 запропонувала потерпілій більш прибутковий заробіток, але для цього ОСОБА_7 необхідно було заплатити грошові кошти в різних сумах, щоб збільшувати її дохід. Чим більший був переказ грошових коштів від потерпілої, тим більший прибуток вона отримувала. ОСОБА_7 виконувала ці дії та отримувала свій обіцяний прибуток.

13 квітня 2025 року близько 16 год 00 хв ОСОБА_7 отримала нове завдання та повинна була перевести на карту № НОМЕР_5 , яка належить користувачу ОСОБА_11 , грошові кошти в сумі 12474 грн та отримати 20603 грн. Потерпіла зробила переказ, але кошти назад їй не повернулись. Близько 17 год 00 хв ОСОБА_7 отримала нове завдання, відповідно до умов якого вона повинна була перевести 20000 грн на карту № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_12 , що вона і зробила. В подальшому, ОСОБА_7 перевела грошові кошти в сумі 14365 грн на карту № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_13 . Надалі потерпіла зробила ще переказ на суму 21000 грн на банківський рахунок № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_14 , та переказ на суму 20000 грн на той самий рахунок. Після цього, ОСОБА_10 пропонувала зробити ще переказ на суму 26377 грн, але ОСОБА_7 відмовилась, бо зрозуміла, що це шахрайські дії та попросила ОСОБА_10 повернути всі її перераховані кошти, але менеджер сказала, що це не можливо без проведення останнього платежу на вище вказану суму, від якого потерпіла відмовилась. ОСОБА_7 звернулась до поліції, бо зрозуміла, що це шахраї. Сума збитків склала 88277 грн.

Встановлено, що банківська картка № НОМЕР_2 , емітована АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - вказана інформація підтверджена за допомогою інтернет сайту - «Визначити банк за номером картки розшифрувати номера банківської картки Decode Податки».

Зважаючи на вищевикладене, а також те, що особа, яка шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 не встановлена, необхідно отримати інформацію про власника банківського рахунку АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_2 , на який було здійснено перерахування грошових коштів із зазначенням проведення банківської операції, всіх наявних у банківській установі анкетних даних власника банківського рахунку (картки), на який було перераховано кошти та особи, яка скористалась перерахованими коштами, що неможливо здійснити у інший спосіб, крім витребування документів з інформацією щодо вказаних відомостей у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », для подальшого опрацювання та використання даної інформації, у сукупності із іншими матеріалами кримінального провадження як доказу.

У судове засідання дізнавач не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд відповідного клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів без її участі у зв`язку із службовою зайнятістю (а.с. 23).

Розгляд даного клопотання дізнавач просила провести без представника АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у володінні якого знаходиться інформація, на підставі частини 2 статті 163 КПК України, за наявності достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення такої інформації.

Слідчий суддя зазначає, що в обґрунтування такого клопотання дізнавач, в порушення вимог частини 2 статті 163 КПК України, не вказала достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів.

У зв`язку з цим суд здійснив виклик у судове засідання представника АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с. 24).

Між тим, незважаючи на те, що особи, у володінні якої перебувають документи, до яких дізнавач просив надати тимчасовий доступ, була повідомлена належним чином, їх представник у судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини 4 статті 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

З огляду на викладене, враховуючи неприбуття в судове засідання дізнавача та представника особи, у володінні якої знаходяться документи, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів за їх відсутності.

Відповідно до частини 4 статті 107 ЦПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим і здійснюється в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до статті 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Відповідно до частини 1 статті 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 40-1 КПК України, дізнавач уповноважений, зокрема, проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до частини 5 статті 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 162 КПК України, інформація, зазначена в клопотанні, відноситься до відомостей, що становить банківську таємницю, тобто до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

Положеннями частини 6 статті 163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

З матеріалів клопотання вбачається, що СД відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 15 квітня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України (а.с. 6).

З протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 від 18 квітня 2025 року вбачається, що 10 квітня 2025 року вона отримала повідомлення в месенджері «Telegram» від невідомого користувача - « ОСОБА_8 », номер телефону прихований, з пропозицією пасивного доходу, який представився представником відділу кадрів компанії ІНФОРМАЦІЯ_2 » та запропонував їй ставити лайки на готелі вказаної компанії, за які їй платитимуть грошові кошти в сумі від 220 грн до 2300 грн у день, ОСОБА_7 погодилась, а чоловік повідомив, що їх менеджер зв`яжеться із нею протягом 24 годин. В подальшому, 11 квітня 2025 року в месенджері «Telegram» їй надійшло смс від користувача на ім`я « ОСОБА_9 » з прихованим номером телефону, яка повідомила, що ОСОБА_7 необхідно буде робити скріншоти на тих сайтах, які ОСОБА_9 їй пересилатиме та надсилати їй ці скріншоти , за грошову винагороду. Потерпіла погодилась, виконала всі вказані умови та повідомила про це Єлизавету, яка в свою чергу вказала, що для отримання грошових коштів, вона повинна написати код «Li-IRF-11 0400*28#», який ОСОБА_9 їй надіслала, користувачу під ім`ям « ОСОБА_10 » (посилання на цей обліковий запис потерпілій надіслала сама ОСОБА_9 ). ОСОБА_7 написала вказаний код користувачу під ім`ям ОСОБА_10 та отримала грошову винагороду в розмірі 150 грн. Після цього, ОСОБА_10 запропонувала потерпілій працювати постійно, але для цього повинно зареєструватись на платформі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ОСОБА_7 погодилась та виконувала вищевказані дії, за які отримувала грошові кошти. В подальшому, ОСОБА_10 запропонувала потерпілій платити грошові кошти в різних сумах для того, щоб збільшувати її дохід. ОСОБА_7 виконувала ці дії та отримувала свій прибуток. 13 квітня 2025 року близько 16 год 00 хв ОСОБА_7 отримала нове завдання та повинна була перерахувати на карту № НОМЕР_5 , яка належить користувачу ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 12474 грн та повернути собі 20603 грн. Потерпіла зробила переказ, але кошти назад їй не повернулись. Близько 17 год 00 хв ОСОБА_7 отримала нове завдання, відповідно до умов якого вона повинна була перерахувати 20000 грн на карту № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_12 , кошти вона перерахувала. В подальшому, ОСОБА_7 перерахувала грошові кошти в сумі 14365 грн на карту № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_13 , потім зробила ще переказ на суму 21000 грн на банківський рахунок № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_14 та переказ на суму 20000 грн на той самий рахунок. Після цього, ОСОБА_10 пропонувала зробити ще переказ на суму 26377 грн, але ОСОБА_7 відмовилась, бо зрозуміла, що це шахрайські дії та попросила ОСОБА_10 повернути всі її перераховані кошти, але менеджер сказала, що це не можливо без проведення останнього платежу на вище вказану суму від якого потерпіла відмовилась. ОСОБА_7 звернулась до поліції, бо зрозуміла, що це шахраї. Сума збитків склала 88277 грн (а.с. 8-9).

Відповідно до протоколу огляду від 18 квітня 2025 року, здійсненого на підставі добровільної заяви ОСОБА_7 (а.с. 10), було оглянуто мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi note 13» зеленого кольору, в прозорому чохлі (а.с. 11-15). З протоколу огляду вказаного мобільного телефона вбачається, що у ньому наявний месенджер «Telegram» із листуванням з користувачем « ОСОБА_8 », який пропонував ОСОБА_7 додатковий дохід та листування із користувачем ОСОБА_9 , в якому обговорювались умови та дії, що необхідно вчиняти під час заробітку. В подальшому виявлено листування із користувачем ОСОБА_10 .

Згідно з випискою по рахунку № НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ) відкритому у АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на її ім`я ОСОБА_7 (а.с. 16) встановлено, що 13 квітня 2025 року о 18 год 42 хв здійснено переказ коштів із її картки у сумі 20000 грн 00 коп. (комісія 100 грн 00 коп.), та о 18 год 36 хв здійснено переказ коштів із її картки у сумі 21105 грн 00 коп. (комісія 105 грн 00 коп.)

З платіжної інструкції Р24АD3185 встановлено, що 13 квітня 2025 року ОСОБА_7 із рахунку НОМЕР_7 було здійснено переказ коштів у сумі 20000 грн 00 коп. на рахунок НОМЕР_2 (а.с. 18).

З платіжної інструкції Р24АD7510 встановлено, що 13 квітня 2025 року ОСОБА_7 із рахунку НОМЕР_7 було здійснено переказ коштів у сумі 21000 грн 00 коп. на рахунок НОМЕР_2 (а.с. 19).

Встановлено, що банківська картка № НОМЕР_2 емітована АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », вказана інформація підтверджена за допомогою інтернет сайту - «Сервіс визначення банку за номером картки» (а.с. 20).

У зв`язку з викладеним, дізнавач звернувся до суду із відповідним клопотанням про надання тимчасового доступу до інформації по банківській картці АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_2 , на яку потерпіла перерахувала кошти.

Слідчий суддя зазначає, що інформація, до якої просить надати тимчасовий доступ дізнавач, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні, зокрема, встановлення ймовірного кола осіб, причетних до привласнення коштів потерпілої.

Іншим способом отримати вказану інформацію неможливо, тому є обґрунтованим клопотання про надання тимчасового доступу до зазначеної інформації.

Одним із завдань кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 2-рп/2012 від 20.01.2012 року збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

В даному випадку дізнавачем доведено, що обставини справи виправдовують надання тимчасового доступу до охоронюваної законом таємниці.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).

Відповідно до вищевикладеного, а також характеру кримінального правопорушення, дізнавачем доведено необхідність втручання та пропорційність меті такого втручання.

Вилучення документів є необхідним для досягнення мети тимчасового доступу.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність в матеріалах кримінального провадження достатніх даних, які дають підстави вважати, що інформація, відносно якої вирішується питання про тимчасовий доступ, містить дані, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, можливість її як доказів у кримінальному провадженні та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Особа, зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів, як володілець речей або документів, зобов`язана згідно з частиною 1 статті 165 КПК України надати тимчасовий доступ до визначених в ухвалі речей або документів особі, вказаній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду.

З огляду на характер та обсяг дії, яка підлягає виконанню, вважається достатнім час на її вчинення протягом 30 днів.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 107, 110, 131, 132, 159-166 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 15 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України задовольнити.

Надати дізнавачу СД відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанту поліції ОСОБА_3 , начальнику СД відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітану поліції ОСОБА_5 , дізнавачу СД відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітану поліції ОСОБА_6 тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні AT « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), зокрема до:

- інформації про власника банківського рахунку AT « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_2 , тобто його анкетні дані, місце проживання та інші наявні відомі адреси, наявні номера мобільних чи інших телефонів власника даного рахунку (карти), копії документів та заповнених бланків, які надавались та складались при оформленні рахунку карти;

- інформацію по вказаному рахунку про рух коштів із зазначенням дати часу призначення платежу, місця та номеру термінала, за допомогою якого відбулось зняття грошових коштів, а також підтверджуючих документів, у тому числі носіїв фото і відеоінформації відносно особи, яка здійснювала зняття коштів за період часу з 13.04.2025 по дату надходження ухвали до банківської установи або подальший рух (перерахування або зняття готівкою) з вказаних рахунків грошових коштів, наявні IP-адреси, використані для входу в онлайн-сервіс з управління цих банківських рахунків.

Зобов`язати AT « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виготовити на паперовому та/або електронному носії документ за вказаними вище відомостями.

Контроль за виконанням ухвали покласти на дізнавача, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Строк дії ухвали встановити до 31 травня 2025 року.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл про проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукування та вилучення зазначених документів.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду, передбачена відповідальність за статтею 382 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_15