Провадження № 1-кп/202/846/2025
УХВАЛА

14 березня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №00001884 від 25 червня 2024 рокуза обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.114-2 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00001884 від 25 червня 2024 рокувідносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст.114-2 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена заявила клопотання про відмову від захисника ОСОБА_5 . В обґрунтування своєї відмови посилається на те, що захисник ОСОБА_5 не надає їй належної правової допомоги.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що позиція обвинуваченої є не обґрунтованою, оскільки він у повній мірі надає їй правову допомогу. Разом із цим вирішення питання поклав на розсуд суду.

Прокурор просив суд відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченої про відмову від захисника через її необґрунтованість.

Пунктом 3 ч.3 ст.42 КПК України передбачено, що обвинувачений має право, зокрема, на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів для оплати такої допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

За приписами ч.1 ст.54 КПК України обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Водночас вимогами ч.3 ст.54 КПК України передбачено, що відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому ст.49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Отже, на всіх стадіях кримінального провадження закон забезпечує особу, яка підозрюється, обвинувачується або засуджена у вчиненні кримінального правопорушення, можливістю мати захисника як обраного нею, так і призначеного їй. Забезпечена така особа й можливістю відмовитися від захисника або замінити його відповідно до вимог процесуального закону.

Право особи на заміну захисника, передбачене ст.54 КПК України, є похідним від права вільного вибору захисника своїх прав, яке особа реалізує самостійно, укладаючи договір з обраним нею захисником. Це право не поширюється на зміст права на безоплатну вторинну правову допомогу, де особа не обирає собі захисника, а отримує захист, гарантований державою та за державні кошти.

Відповідно до положень ч.1 ст.13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатна вторинна правова допомога - це вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу до правосуддя.

Під час реалізації цієї державної гарантії особа позбавлена можливості вільно обирати собі захисника, оскільки на підставі ст.49 КПК України захисник такій особі призначається за постановою слідчого/прокурора або ухвалою судді чи суду. Тому особа, що отримує безоплатну вторинну правову допомогу, не може на власний розсуд вимагати від суду заміни захисника за призначенням з особистих мотивів за відсутності обґрунтованих підстав для цього.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини особа має право обрати собі адвоката в разі, якщо є можливість оплатити його послуги. Особа, якій надається безоплатна юридична допомога, не має права обирати захисника. У випадках, коли безоплатно призначений захисник явно не виконує своїх обов`язків, органи влади мають позитивне зобов`язання замінити його.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що зі стадії досудового розслідування для захисту ОСОБА_4 було залучено захисника за призначенням ОСОБА_5 , який надалі також брав участь у судових засіданнях. Під час судового розгляду обвинувачена заявила клопотання про відмову від цього захисника, обґрунтувавши її тим, що останній не виконує обов`язків щодо забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів обвинуваченої, не надає їй належної правової допомоги.

Водночас об`єктивних даних про неналежне виконання професійних обов`язків адвокатом ОСОБА_5 , зокрема під час судового розгляду в суді, що могло призвести до істотного обмеження чи порушення прав обвинуваченої ОСОБА_6 , передбачених ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.59 Конституції України, ст.20, ч.ч.3, 4 ст. 42 КПК України, не встановлено. Захисник ОСОБА_5 здійснює захист обвинуваченої з початку кримінального провадження, брав участь у всіх слідчих діях і судових засіданнях.

Суд зазначає, що ефективність захисту не є тотожним досягненню за результатами судового розгляду бажаного для обвинуваченої результату, а полягає в наданні їй належних і достатніх можливостей з використанням власних процесуальних прав та кваліфікованої юридичної допомоги, яка в передбачених законом випадках є обов`язковою, захищатися від обвинувачення в передбачений законом спосіб. Подальша незгода обвинуваченої з позицією і тактикою захисту не свідчить про його неефективність.

При цьому, ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вважає за необхідне відмовитися від захисника, водночас не маючи можливості залучати захисника за договором.

Враховуючи, що твердження обвинуваченої, на які остання посилається у клопотанні про відмову від захисника є безпідставними та беручи до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та не має наміру самостійно залучити іншого захисника за договором, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про відмову від захисника ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.49,52,54 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 , про відмову від захисника відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1