В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, угоду про примирення, яка укладена 17 лютого 2025 року між потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000763, яке внесене до ЄРДР 08 квітня 2022 року стосовно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нитішин, Шепетівський район, Хмельницька область, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, військовослужбовець, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (далі - угода про примирення),

за участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , установив таке.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

ОСОБА_4 обвинувачувався за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за таких фактичних обставин.

10 лютого 2022 року в обідній час (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив викрасти побутову техніку, що належить ОСОБА_3

10 лютого 2022 року в обідній час (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, перебуваючи в орендованій квартирі за вищевказаною адресою, здійснив крадіжку пральної машини марки «Samsung W65A4S20CE» вартістю 11 344,45 грн., яка належить ОСОБА_3 .

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_3 майнової шкоди на загальну суму 11 344,45 грн.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Відповідно до угоди про примирення, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість.

Своєю чергою, на даний час, потерпіла ОСОБА_3 до обвинуваченого ОСОБА_4 ніяких претензій майнового або морального характеру не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у скоєному діянні.

Сторони погодились, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, у вигляді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Згідно із ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного та обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України є кримінальним проступком.

Отже, у кримінальному провадженні № 0000763, яке внесене до ЄРДР 08 квітня 2022 року стосовно: ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, може бути укладена угода про примирення.

Суд вважає, що угода про примирення містить усі необхідні відомості, які передбачені ст. 471 КПК України.

Суд переконався, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України.

ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє: що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд зазначає, що угода про примирення, відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Погоджене покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального проступку, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про його особу, які містяться у вступній частині цього вироку, а також те, що він на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні не знаходився, за медичною допомогою не звертався, військовослужбовець.

Судом встановлено, що угода про примирення, відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, ??у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Отже, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_8 узгоджене в угоді про примирення покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Вказане питання вирішується судом за правилами частини дев`ятої статті 100 КПК України, а саме: (1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю); (2) гроші, цінності та інше майно, які призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, конфіскуються; (3) майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується; (4) майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання; (5) гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; (6) гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються; (6-1) майно (грошові кошти або інше майно, а також доходи від них) засудженого за вчинення корупційного злочину, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, його пов`язаної особи конфіскується, якщо в суді не підтверджено законність підстав набуття прав на таке майно. (7) документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Згідно з постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 03 травня 2022 року, визнана речовим доказом: праска «Philips Azur excel 10».

Суд вважає, що її слід залишити власнику, на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, як таку, що повернута власнику, згідно з розпискою від 03 травня 2022 року.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Керуючись ст. 100, 368, 374, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про примирення, яка укладена 17 лютого 2025 року між потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: праску «Philips Azur excel 10», - залишити власнику ОСОБА_3 .

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1

Київської області