Провадження № 11-кп/811/1242/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 17 грудня 2024 року відносно ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 17.12.2024 року обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст.194 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят діб до 14.02.2025 року включно без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або поряд з триманням під вартою визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підтримання своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що не доведено наявність ризиків в цьому кримінальному провадженні, вважає, що більш м`якші запобіжні заходи зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, який тривалий час перебуває під вартою, а також не враховано дані про його особу, зокрема те, що відразу визнав провину у скоєному, щиро розкаюється, на даний час частково відшкодував потерпілій заподіяну шкоду та планує виконувати це в майбутньому за умови перебування за межами слідчого ізолятора, надає волонтерську допомогу благодійним організаціям, має цивільну дружину, яка орендувала житло в м.Львові для себе та ОСОБА_7 ..

Захисник та обвинувачений підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Прокурор та потерпіла заперечили проти апеляційної скарги сторони захисту, вважають ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 повністю дотримався вимог ст.ст.177, 183, 194, КПК України, які передбачають порядок обрання та продовження підозрюваним та/або обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 в цьому кримінальному провадженні, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, тобто в умисному знищенні чужого майна шляхом підпалу. Максимальна міра покарання, за інкримінований обвинуваченому злочин становить десять років позбавлення волі.

Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні скерований до суду, розпочався і триває судовий розгляд, що не виключає можливості обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів в кримінальному провадженні, які судом першої інстанції не допитані чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також судом першої інстанції при продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 правильно враховано тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності іншої особи.

Крім того, як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Дані про те, що обвинувачений ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватися в умовах установи попереднього ув`язнення відсутні.

Суд апеляційної інстанції, виходячи з наведених в апеляційній скарзі сторони захисту мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 17 грудня 2024 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий:

Судді: