Провадження № 1-кп/734/206/25 Справа № 734/1238/25
У х в а л а

іменем України

15 квітня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000450, відомості про яке 23 липня 2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, і закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

в с т а н о в и в:

18 березня 2025 року до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшло клопотання прокурора Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000450, відомості про яке 23 липня 2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, і закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що 22 липня 2014 року до СВ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області надійшла заява ОСОБА_4 про вчинення крадіжки у період із 21 липня 2014 року до 22 липня 2014 року з належного йому дачного господарства, що знаходиться у АДРЕСА_1 . Під час досудового розслідування допитаний потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що з дачного господарства викрадене таке майно: бензокосарка, бензопила, електродриль, кутова шліфувальна машина, мисливська рушниця, пневматична рушниця, чотири колеса з шинами, телевізор із тюнером та кухонний комбайн. У кримінальному провадженні проведені огляд місця події, допитані дев`ять свідків, втім відомостей, які б мали значення для розкриття злочину та встановлення особи, яка вчинила злочин, не здобуто. Слідчим у кримінальному провадженні, в порядку ст. 40 КПК України, неодноразово надавались доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій з метою розкриття кримінального правопорушення та встановлення винної особи, але встановити винну особу не вдалось. У діях невстановленої особи вбачаються ознаки таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло та інше приміщення, - кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. У ході досудового розслідування, слідчим шляхом та проведеними оперативними заходами встановити винну особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не вдалось. У зв`язку з тим, що під час досудового розслідування особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України (чинній до 01 липня 2020 року), у цьому кримінальному провадженні не встановлено та строк давності притягнення до кримінальної відповідальності такої особи закінчився, прокурор ОСОБА_3 заявив вимогу про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності, вимоги клопотання підтримав. Потерпілий ОСОБА_4 , який належним чином повідомлений про час, дату і місце судового розгляду клопотання, у судове засідання повторно не з`явився.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно зі ст. 25 КПК України, полягає у тому, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

23 липня 2014 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000450 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України. З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань виходить, що в ніч на 22 липня 2014 року невстановлена особа проникла до дачного будинку у АДРЕСА_1 , звідки скоїла крадіжку майна, що належить ОСОБА_4 , чим спричинила потерпілому матеріальної шкоди. У матеріалах кримінального провадження, що долучені до клопотання прокурором ОСОБА_3 , наявні копії первинних матеріалів, протоколів допиту потерпілого і свідків, протоколу огляду місця події, доручень і рапортів поліцейських. У ході досудового розслідування за результатами проведення слідчих (розшукових) дій не встановлено особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення.

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Аналогічні строки щодо звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку з із закінченням строків давності були встановлені і для тяжких злочинів за станом на час вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження обґрунтоване тим, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, й особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, в ході досудового розслідування не встановлено, і тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зазначені правові норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох умов - не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Правовими нормами ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1)подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2)винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3)вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4)обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5)обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6)обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7)обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру та спеціальної конфіскації. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У дорученні про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, що надане 10 грудня 2014 року слідчим ОСОБА_5 начальнику Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області, зазначені одинадцять найменувань викраденого у ніч на 22 липня 2014 року майна, належного потерпілому ОСОБА_4 , та доручено виконати відповідні слідчі (розшукові) дії. Однак, виконані не всі слідчі (розшукові) дії, що слідчим ОСОБА_5 доручені 10 грудня 2014 року для виконання. Згідно зі ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, визначенню розмір шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи, що органом досудового розслідування не вжиті всі заходи для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, суд вважає, що клопотання прокурора Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000450, відомості про яке 23 липня 2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, і закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, не підлягає задоволенню.

Правова підстава для закриття кримінального провадження, передбачена п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, не звільняє орган досудового розслідування та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених ст.ст. 2, 9 і 25 КПК України, під час проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 25, 38 і 49 КК України, ст.ст. 284, 314, 372, 376 і 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

клопотання прокурора Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000450, відомості про яке 23 липня 2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, і закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя