У Х В А Л А

28 січня 2025 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Шахти Ростовської області, рф, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, не працює, одружений, має на утриманні малолітніх дітей 2013 та 2014 років народження, раніше не судимий

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України,

у кримінальному провадженні № 0003843, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.12.2024,

У С Т А Н О В И Л А:

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003843 від 01.12.2024.

1.1. В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003843 від 01.12.2024за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

1.2. За твердженням слідчого, в ході досудового розслідування встановлені такі обставини.

1.2.1. Близько 19 години 40 хвилини 01 грудня 2024 року ОСОБА_4 знаходився в будинку АДРЕСА_2 , де в цей час розпивав алкогольні напої спільно із ОСОБА_8 .

1.2.2. В подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень потерпілому, раптово та умисно наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в область правого вуха, від якого той впав на підлогу. В подальшому ОСОБА_4 взяв до рук стільця яким наніс ще чотири удари в область голови, тим самим спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді багатолінійного вдавленого перелому склепіння скроневої кістки справа, з інтракраніальним зміщенням кісток, лінійний перелом сосковидного паростка справа, гемотимпанум, гостру правобічну субдуральну гематому, помірний субарханаїдальний крововилив.

1.2.3. Вказані ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

1.3. Ґрунтуючись на цих обставинах, слідчий зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, які є небезпечним для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

1.4. В обґрунтування необхідності продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, слідчий у клопотанні зазначає, що ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2024 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 29.01.2025.

1.5. Слідчий у клопотанні вказує про наявність обґрунтованої підозри, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, подальшу необхідність дії запобіжного заходу, що обґрунтовується ризиками кримінального провадження. Стверджує, що встановлені досудовим розслідуванням ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, а тому на даний час продовжує існувати обґрунтована потреба у продовженні строку дії запобіжного заходу. Вказує на ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

1.6. Посилаючись на вказані обставини, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування до 02.03.2025.

2. В судовому засіданні учасники висловили такі позиції

2.1. Прокурор підтримав доводи, викладені у клопотанні, та просив продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи, що потреба у його застосуванні продовжує існувати. Додатково зазначив, що необхідність продовження запобіжного заходу пов`язана із необхідністю проведення ряду процесуальних дій, у зв`язку з чим було продовжено строк досудового розслідування. Долучим до матеріалів справи копію висновка експерта про проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 .

2.2. Захисник проти клопотання заперечував. Зазначив, що наразі заявлені ризики втратили свою актуальність. Зокрема зауважив, що підозрюваний сам викликав працівників поліції, раніше не судимий, одружений, має двох дітей, повністю визнає свою вину.

2.3. Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

3. Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.1. У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 02.12.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується його підписом на останній сторінці повідомлення.

3.2. Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.01.2025 без визначення розміру застави.

3.3. Згідно із ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

3.4. З огляду на приписи ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

3.5. Загальні підстави і порядок застосування запобіжного заходу визначені у ст. 194 КПК України, конструкція якої передбачає чотири рівня дослідження слідчим суддею обставин (фактів):

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

4) врахування спливу строку досудового розслідування.

3.6. Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

3.6.1. В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, чи такого, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя.

3.6.2. Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами кримінального провадження формує у слідчого судді внутрішнє переконання про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Для визначення події кримінального правопорушення та причетності до неї підозрюваного слідчим суддею досліджені відомості, надані сторонами, зокрема:

- протокол огляду місця події від 01.12.2024, яким зафіксований огляд будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено сліди речовини бурого кольору та фрагменти дерев`яного стільця зі слідами речовини бурого кольору;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що 01.12.2024 близько 20.00 год. до нього прийшов ОСОБА_4 та повідомив, що вбив ОСОБА_8 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомив, що 01.12.2024 прибувши на виклик за адресою: АДРЕСА_2 виявили ОСОБА_4 , який повідомив, що в ході конфлікту наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який повідомив, що 01.12.2024 прибувши на виклик за адресою: АДРЕСА_2 виявили ОСОБА_4 , який повідомив, що в ході конфлікту наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 ;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що 01.12.2024 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 у нього виник конфлікт із ОСОБА_8 , в ході якого ОСОБА_4 почав наносити удари руками, а потім стільцем по тілу та голові ОСОБА_8 ;

- протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 , в ході якого останній відтворив механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

3.7. Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри.

3.7.1. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин цього клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування (продовження) запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри. Версія досудового розслідування про те, що підозрюваний наніс потерпілому удари, в результаті якого останній отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних на даному етапі узгоджується з дослідженими матеріалами клопотання. Отже, підозра є обґрунтованою, вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує слідчий.

3.7.2. Необхідно зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом обґрунтованої підозри) для застосування щодо неї запобіжного заходу.

3.8. Щодо ризиків кримінального провадження, то слідчий зазначає про:

- ризик переховування,

- ризик незаконного впливу на свідків і потерпілого,

- ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

3.8.1. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Щодо ризиків у цьому кримінальному провадженні, то вони заслуговують на увагу.

3.8.2. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до тяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , однак у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є слабкі соціальні зв`язки (зокрема в судовому засіданні при обранні запобіжного заходу з`ясовано, що дружина та діти підозрюваного перебували під захистом від домашнього насильства, вчинюваного самим підозрюваним), проживання не за місцем реєстрації з вересня поточного року, що вказує на відсутність постійного місця проживання, відсутність постійного місця роботи.

Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

3.8.3. Також достатньо обґрунтованим є ризик незаконного впливу на свідків. Показання свідків, на які посилається сторона обвинувачення, у цьому кримінальному провадженні, мають значення для цього кримінального провадження. Крім того, ОСОБА_4 знає свідків у кримінальному провадженні, оскільки вони всі являються односельцями. Зазначені особи вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, а відтак саме від них залежить благополуччя підозрюваного. Потерпілий же в силу отриманих тілесних ушкоджень наразі помер. Хоча захисник стверджує, що учасниками подій були лише потерпілий і підозрюваний, вказане спростовується наявними показаннями свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що ОСОБА_4 продовжив наносити тілесні ушкодження після того, як виявив, що потерпілий ще живий. Відтак бажання уникнути кримінальної відповідальності може спонукати ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків, зокрема умовлянням, підкупом, переконання, примушуванням з застосуванням фізичної сили або погроз, з метою викривлення фактичних обставин справи.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що ризик незаконного впливу на інших осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків та потерпілого, оскільки, не будучи обмеженим у вільному доступі до інших осіб, підозрюваний може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

3.9. Щодо ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає, що він не є достатнім чином обґрунтований.

Як вбачається зі змісту ухвали про обрання запобіжного заходу, згідно з відомостями з інформаційно-пошукової системі МВС «Армор», вбачається можлива причетність ОСОБА_4 до вчинення правопорушень у 2023 та 2024 роках. ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення різноманітних правопорушень пов`язаних із насильством, зазначена тенденція відображає динаміку руйнування моральних цінностей та орієнтирів у підозрюваного ОСОБА_4 та вказує на невілеювання прав людини та повне ігнорування оточуючих, що в свою чергу, враховуючи схильність підозрюваного до вчинення злочинів, зумовлює скоєння відносно інших осіб кримінального правопорушення.

Так, напередодні події, що є предметом досудового розслідування, підозрюваний намагався вчинити самогубство, а саме наніс собі різані рани передпліччя 24.11.2024 та 30.11.2024, В подальшому 01.12.2024 о 13 год 29 хв на лінію 102 надійшло повідомлення про порушення ним громадського спокою, а вечором того ж дня ОСОБА_4 самостійно викликав працівників поліції з повідомленням про вчинення вбивства. Така поведінка підозрюваного та стрімке збільшення суспільної небезпечності вчинюваних ним діянь свідчить про велику вірогідність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

При цьому слідчий суддя погоджується з захисником, що вказані ризики не мають наразі свого втілення, однак вбачається, що їх реалізація мінімізована саме через перебування ОСОБА_12 під вартою.

3.10. Наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження, які продовжують існувати до цього часу, дає слідчому судді процесуальну можливість продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою.

3.11. Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу

Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у слідчого судді переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, коли йдеться про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слід також зважати на те, чи наявні у справі специфічні ознаки того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи .

Частиною 1 ст. 176 КПК України закріплена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

В цьому кримінальному провадженні на даному етапі слідчий суддя не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки (з урахуванням відсутності потенційних поручителів), адже ці заходи пов`язані з потенційним доступом останнього до свідків, щодо яких можливий ризик впливу, без належних стримуючих заходів. Домашній арешт, зокрема цілодобовий, хоча і пов`язаний з ізоляцією підозрюваного від суспільства, однак зважаючи на встановлені на цьому етапі досудового розслідування ризики, може виявитися неефективним з таких же підстав.

Відтак досліджені під час судового засідання та описані у п. 3.8 цієї ухвали ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження. На сьогоднішній день строк тримання підозрюваного під вартою становить менше двох місяців. Таким чином, він не є надмірними, відтак відсутні підстави враховувати сплив строку досудового розслідування в контексті зміни запобіжного заходу, оскільки станом на сьогоднішній день обраний запобіжний захід є належним балансостворюючим фактором захисту прав підозрюваного і суспільних інтересів у здійсненні оперативного і об`єктивного досудового розслідування.

4. Наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження та потребами досудового розслідування дає слідчому судді можливість продовжити строк дії запобіжного заходу. Зважаючи на те, що строк досудового розслідування кримінального провадження № 0003843 на сьогоднішній день встановлений до 02.03.2025 (згідно з постановою керівника Білоцерківської окружної прокуратури від 23.01.2025), продовження строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування не перевищує терміну в 60 днів, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

5. Окремо слід зауважити, що на підставі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

1. Клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

2. Продовжити до 02 березня 2025 року включно підозрюваному ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Шахти Ростовської області, рф, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого згідно з ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2024.

3. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

4. На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

5. Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

6. Повний текст ухвали оголошений 04.02.2025.

Слідчий суддяОСОБА_13