Справа № 712/2228/25
Провадження № 1-кс/712/967/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси, клопотання слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00002891 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межиріч, Канівського району, Черкаської області, громадянина України, українця, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №00002891 від 06.09.2024, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування, 06.09.2024 року ОСОБА_5 прибув до Мошнівського лісництва, де завантажив деревиною транспортний засіб марки «ГАЗ», з номерним знаком НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 . В подальшому, майстер лісозаготівлі Мошнівського лісництва ОСОБА_8 відповідно до пункту 43 Наказу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів під №621 від 27.09.2021 року «Про затвердження Інструкції з ведення електронного обігу деревини» через персональний КПК сформував ТТН-ЛІС серії ЮВБ №521244 від 06.09.2024 року, де зазначено, що власником (покупцем) деревини являється ОСОБА_9 , а також шляхом прикріпленням бирок під унікальними номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 було промарковано деревину, яка знаходилася у кузові транспортного засобу марки «ГАЗ» з номерним знаком НОМЕР_1 .

В подальшому, ОСОБА_5 вирушив на транспортному засобі марки «ГАЗ» з номерним знаком НОМЕР_1 до міста Черкаси, де поблизу вулиці Дахнівська будинок 50/6 розвантажив деревину, після чого ОСОБА_5 зірвав бирки з деревини та вирушив на транспортному засобі марки «ГАЗ» з номерним знаком НОМЕР_1 до села Мошни.

Того ж дня, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи та бажаючи настання наслідків, а також усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, та який в подальшому продовжений Указом Президента України № 26/2025 від 14.01.2025 на 90 діб, повернувся на територію Мошнівського лісництва, де перебуваючи на території 58 кварталу 1 виділу, самостійно завантажив у транспортний засіб марки «ГАЗ» з номерним знаком НОМЕР_1 деревину породи Дуб об`ємом 8,06 м3, після чого, порушуючи пункт 43 Наказу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів під №621 від 27.09.2021 року «Про затвердження Інструкції з ведення електронного обігу деревини», самостійно прикріпив на колоди попередньо використані номерні бирки під №267439384 та під №267439385, після чого намагався залишити територію Мошнівського лісництва, але був зупинений працівниками поліції.

Відповідно висновку експерта №СЕ-19/124-24/15187-ТВ від 23.10.2024 року своїми діями ОСОБА_5 завдав матеріальних збитків на суму 8670,70 гривень (вісім тисяч шістсот сімдесят гривень 70 копійок).

19.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, на думку органу досудового розслідування, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, в тому числі, висновком судової товарознавчої експертизи, допитами свідків.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, який обґрунтований тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від пяти до восьми років, у зв`язку з цим останній усвідомлюючи суворість покарання, передбаченого за інкриміноване правопорушення, у разі необрання запобіжного заходу матиме реальну можливість змінити місце проживання, переховуватися від органу досудового розслідування та суду чи виїхати за кордон;

2) ризик можливого незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, який обґрунтований тим, що ОСОБА_5 проживає в одному населеному пункті з свідками, у зв`язку з чим він має реальну можливість вчиняти тиск чи іншим чином впливати на них для уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків,, орган досудового розслідування вважає, що наведені ризики не можуть бути мінімізовані жодним іншим запобіжним заходом, виникла необхідність у застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Підозрюваний та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти клопотання слідчого та просили відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.32, Series A, № 182).

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №00002891 від 06.09.2024, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

19.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Оцінюючи надані слідчим матеріали, слідчий суддя погоджується із обґрунтованістю підозри, а відтак і можливою причетністю ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оцінюючи наявність ризиків, на які посилались у своєму клопотанні слідчий та прокурор, слідчий суддя вважає, що ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування не обґрунтовано. Так, указаний ризик прокурор мотивував лише тяжкістю покарання, яке може бути застосовано у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини, зокрема, у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_5 може незаконно впливати свідків у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування чи підкупу також не доведено, оскільки прокурором не конкретизовано, на яких саме свідків може чинитися вплив підозрюваною.

Натомість, на думку слідчого судді, доведеним є ризик вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється.

Проте, на думку слідчого судді, такий ризик може бути мінімізовано менш обтяжливим запобіжним заходом, ніж домашній арешт.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи особу підозрюваного, який позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_5 менш обтяжливий запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України, оскільки у такий спосіб буде забезпечено пропорційність дотримання балансу між гарантіями виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, дотриманням належної процесуальної поведінки, усуненням негативних ризиків для кримінального провадження та необхідністю недопущення зайвого втручання у приватне життя.

Керуючись ст.ст.32, 110, 131, 132, 176-178, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 00002891 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 процесуальні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та / або місця роботи;

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України 2 місяці з моменту постановлення ухвали, але не пізніше ніж до закінчення строку досудового розслідування.

Попередити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії запобіжного заходу протягом двох місяців з моменту постановлення ухвали, але не пізніше ніж до закінчення строку досудового розслідування.

Копію цієї ухвали негайно вручити підозрюваному після оголошення ухвали.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1