Справа №: 398/6901/24
провадження №: 1-кп/398/254/25
ВИРОК

Іменем України

"24" січня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347 від 07 грудня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровоград Кіровоградської області, українки, громадянки України, з неповною загальною середньою освітою, не одруженої, не маючої на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не працюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України вважається такою, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2024 року, близько 12 години, ОСОБА_4 , перебувала у квартирі АДРЕСА_2 своєї знайомої ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а тому остання попросила у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «ZTE Blade V50 Vita» під приводом тимчасового користування. При цьому, ОСОБА_6 , будучи переконана у правомірності дій ОСОБА_4 , добровільно передала останній вказаний телефон. Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, з корисливих спонукань, заволоділа чужим майном особи, а саме: мобільним телефоном марки «ZTE Blade V50 Vita», вартість якого відповідно до висновку експерта за результатами судової товарознавчої експертизи №4207 від 13.12.2024 складає 4 385,58 грн., і не маючи на меті повертати телефон, зникла з місця вчинення кримінального правопорушення та 05 грудня 2024 року близько 16 год розпорядилася телефоном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором надано суду угоду про визнання винуватості, у зв`язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд угоди проведений судом під час підготовчого судового засідання.

20 січня 2025 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, прокурор і обвинувачена погодилися про визначення обвинуваченій покарання у виді одного року обмеження волі зі звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, строк якого буде визначено судом, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та просила суд затвердити угоду про визнання винуватості від 20.01.2025 року.

Прокурор теж просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилась. Подала заяву про проведення підготовчого судового засідання у її відсутність, претензій матеріального характеру до обвинуваченої не має, цивільний позов заявляти не бажає. Крім того, потерпілою подано заяву про надання письмової згоди прокурору на укладення прокурором Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 з обвинуваченою ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченій покарання, узгодженого сторонами угоди.

Заслухавши думку прокурора, який вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України, обвинуваченої та її захисника, які просили затвердити угоду, вказавши, що угода укладена добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та ч. 4 ст. 474 КПК України, обвинуваченій роз`яснені та зрозумілі. Крім того, ОСОБА_4 зазначила, що повністю визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, зазначеного у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом без будь-яких застережень, повністю усвідомлює характер обвинувачення, вид покарання, який буде до неї застосований у разі затвердження угоди, повністю погоджується з мірою покарання та надає згоду на його призначення. Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України потерпілою ОСОБА_6 надано письмову згоду прокурору на кладення угоди про визнання винуватості.

За таких обставин суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Укладена у цьому кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. ч. 2, 4, 5 ст. 469, ст. 472, ч. ч. 4, 6 ст. 474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст. 474 КПК України в суді не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченої кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство);

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

- міра покарання у виді 1 року обмеження волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, узгоджена сторонами, відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є проступком, особу винної, яка неодружена, не працює, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, наявність обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченої, до яких відноситься щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів та є справедливою.

Суд вважає за необхідне самостійно визначити тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на обвинувачену ОСОБА_4 , а саме: визначити іспитовий строк 1 рік з покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Отже, підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п. п. 1 6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає за можливе затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 січня 2025 року між прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347 від 07 грудня 2024 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.12.2024 року (справа №398/6684/24 (провадження №1-кс/398/2023/24), на мобільний телефон «ZTE Blade V50 Vita» 6Gb+128Gb, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Речові докази:

- мобільний телефон «ZTE Blade V50 Vita» 6Gb+128Gb, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який зберігається в кімнаті для зберігання речових доказів Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області повернути власнику ОСОБА_6 ;

- пакувальну коробку та фіскальний чек з гарантійним талоном до мобільного телефону «ZTE Blade V50 Vita», які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1