КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 11-кп/824/2665/2025 Категорія: ч. 1 ст. 263 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

законного представника обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0002113, внесеному до ЄРДР 31 травня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури

м. Києва ОСОБА_10 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України,

Ухвала обґрунтована тим, що судом встановлено, що 30 червня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

27 серпня 2021 року стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування, а також, на виконання вимог ст. 290 КПК України, надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

27 серпня 2021 року сторона захисту завершила ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

27 серпня 2021 року слідчим СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві

ОСОБА_11 складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, який, після його погодження прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , у той же день вручений законному представнику підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_9 та його захиснику - адвокату ОСОБА_12 .

З відмітки штампу, що міститься на супровідному листі № 10.60-41-6092ВИХ-21 від

30 серпня 2021 року, яким обвинувальний акт направлено до суду, вбачається, що його було подано наручно до канцелярії Шевченківського районного суду м. Києва 31 серпня 2021 року.

Цією ж ухвалою вирішено долю речових доказів.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що вказана ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та вимогам ст. 370 КПК України, підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, прокурор наголошує, що при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця. При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

На думку прокурора, виходячи з приписів частин 5-7 ст. 115 КПК України при обчисленні двомісячного строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, дата 30 червня 2021 року не береться до уваги як день, від якого починається строк, що узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною в постанові від 16 березня 2023 року у справі № 589/1633/19.

Тобто, у даному випадку, на переконання прокурора, строк досудового розслідування слід обраховувати з 1 липня 2021 року, а тому останнім днем вказаного строку є 1 вересня 2021 року, оскільки, відповідно до вимог статей 113, 115, 219 КПК України, день повідомлення особі про підозру 30 червня 2019 року не враховується при обрахуванні двомісячного строку.

Крім того, як наголошує апелянт, відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України, у редакції від 14 липня 2021 року, яка діяла на момент направлення обвинувального акту до суду, строк з дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Тобто, 27 серпня 2021 року, день ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, не повинен включатися у строк досудового розслідування, таким чином, станом на 27 серпня 2021 року залишається ще 5 днів досудового розслідування та кінцевим строком рахується 1 вересня 2021 року.

Крім того, прокурор зазначає, що днем закінчення досудового розслідування є саме день направлення обвинувального акту до суду, а не день надходження обвинувального акту до суду, а саме - 30 серпня 2021 року, що підтверджується супровідним листом № 10.60-41-6092ВИХ-21 від

30 серпня 2021 року про направлення обвинувального акту до суду.

На думку прокурора, судом при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не були взяті до уваги положення ст. 115 КПК України, період ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, час завершення досудового розслідування та період направлення обвинувального акту до суду.

Таким чином, як наголошує апелянт, суд, ґрунтуючись на неправильному застосуванні і тлумаченні закону, яке суперечить його точному змісту, неправильно обрахував строки досудового слідства у кримінальному провадженні та не врахував дату скерування обвинувального акту до суду, яка міститься на супровідному листі № 10.60-41-6092ВИХ-21 від 30 серпня 2021 року.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

В обґрунтування заперечень захисник зазначає, що в апеляційній скарзі прокурор жодним чином не обґрунтовує та не вказує, що саме порушив суд, не наводить жодних підстав, які визначені ст. 411 КПК України, у чому полягає невідповідність прийнятого рішення фактичним обставинам.

Захисник вважає, що 30 червня 2021 року є днем, коли ОСОБА_8 повідомлено про підозру і від якого починається відлік двомісячного строку досудового розслідування. 30 серпня 2021 року був понеділок, не вихідний, не святковий, а робочий день, і відповідне число, коли закінчився, а не завершився, двомісячний строк досудового розслідування. Отже, як зазначає захисник, твердження прокурора про те, що у даному кримінальному провадженні «строк досудового розслідування слід обраховувати з 1 липня 2021 року, а тому останнім днем вказаного строку є 1 вересня 2021 року», є таким, що не ґрунтується на Законі.

Крім того, по даному кримінальному провадженню день повідомлення про завершення досудового розслідування, надання матеріалів для ознайомлення, закінчення ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та вручення обвинувального акту співпали, а тому день

27 серпня 2021 року, згідно Постанови ОП ККС від 24 жовтня 2022 року по справі № 216/4805/20, Постанови ККС ВС від 15 лютого 2023 року по справі № 354/1129/20, враховується у строк досудового розслідування та свідчить про завершення досудового розслідування, і про те, що строк досудового розслідування не зупинявся.

Станом на 20 листопада 2024 року, день прийняття рішення судом, у ході судового розгляду були досліджені та долучені до справи всі докази та процесуальні документи, які надали можливість суду встановити перебіг строку досудового розслідування та прийняти законне рішення.

Захисник звертає увагу на те, що у Постанові ККС ВС від 3 вересня 2024 року по справі № 712/13799/19, на яку посилається прокурор, мова йде не про дату направлення обвинувального акту до суду, яка міститься у супровідному листі, а про те, що днем закінчення досудового розслідування є день фактичного направлення обвинувального акту до суду. Матеріалами даного кримінального провадження встановлено, що обвинувальний акт було подано наручно до канцелярії Шевченківського районного суду м. Києва 31 серпня 2021 року. Таким чином, фактичне направлення обвинувального акту та безпосереднє його надходження до суду відбулося 31 серпня 2021 року, тобто, поза межами строку досудового розслідування.

На переконання захисника, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що двомісячний строк досудового розслідування, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, у даному кримінальному провадженні розпочався 30 червня 2021 року та завершився 30 серпня 2021 року.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, позицію захисника, обвинуваченого та його представника, дослідивши наявні у справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 31 травня 2021 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 КПК України (в редакції станом на 31 травня 2021 року) досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України (в редакції станом на 31 травня 2021 року) строк досудового розслідування обчислювався з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК).

Частиною 1 ст. 115 КПК України передбачено, що строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями.

Згідно з положеннями ч. 4, 5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця. При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Разом з тим, другим реченням ч. 1 ст. 115 КПК України як в редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії, так і на час постановлення оскаржуваної ухвали, передбачено, що строки можуть визначатися вказівкою на подію.

30 червня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Положеннями ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України (в редакції станом на 31 травня 2021 року) визначено строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, а також строк, протягом якого повинно бути закінчено досудове розслідування, зокрема, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно з ч. 5 ст. 219 КПК України (в редакції станом на 31 травня 2021 року) строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

З урахуванням вимог КПК України (в редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії) строк досудового розслідування обчислювався з дня повідомлення особі про підозру, тобто, таким моментом є юридичний факт повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а точкою відліку двомісячного строку, протягом якого досудове розслідування повинно бути закінченим, є день безпосереднього повідомлення особі про таку підозру, а саме, з 30 червня 2021 року, та закінчувався 30 серпня 2021 року.

При цьому колегія суддів враховує, що така позиція обчислення двомісячного строку досудового розслідування з дня повідомлення особі про підозру викладена у рішеннях Верховного Суду (від 15 лютого 2023 року справа № 755/1549/22, від 25 жовтня 2022 року справа № 528/126/20, та інших), а тому, на думку колегії суддів, є непереконливими посилання прокурора на постанову Верховного Суду від 16 березня 2023 року у справі № 589/1633/19 в частині обчислення строку досудового розслідування з дня, наступного за днем повідомлення особі про підозру.

При цьому колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У даному кримінальному провадженні колегія суддів покликається на рішення Європейського суду з прав людини у справі «ТОВ «Укркава» проти України» від 6 лютого 2025 року, за змістом якого право на справедливий судовий розгляд слід тлумачити у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права частиною спільного надбання Договірних Держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, гарантує певну стабільність у правових ситуаціях та сприяє довірі суспільства до судів. З іншого боку, існування суперечливих судових рішень може створити стан правової невизначеності, що може знизити довіру громадськості до судової системи, тоді як така довіра, безумовно, є одним з найважливіших компонентів правової держави (див. рішення у справі «Нейдет Шахін і Періхан Шахін проти Туреччини» (Nejdet Sahin and Perihan Sahin v. Turkey ) [ВП], № 13279/05, § 57, від 20 жовтня 2011 року, з подальшими посиланнями). Крім того, це суперечило б принципу правової визначеності, закріпленому в Конвенції, якби національні суди могли приймати рішення всупереч закону і таким чином непередбачувано тлумачити положення національного законодавства, ґрунтуючись на абстрактному твердженні поза будь-яким розумним суддівським розсудом (див., mutatis mutandis, рішення у справах « Анджелкович проти Сербії» (Andelkovic v. Serbia), № 1401/08, п. 27, від 9 квітня 2013 року, та «Панталон проти Хорватії» (Pantalon v. Croatia), № 2953/14, п. 52, від 19 листопада 2020 року) (п. 44).

Розвиток судової практики сам по собі не суперечить належному відправленню правосуддя, оскільки нездатність підтримувати динамічний та еволюційний підхід може перешкоджати реформам або вдосконаленню (див. рішення у справі «Нейдет Шахін та Періхан Шахін проти Туреччини» (Nejdet Sahin and Perihan Sahin v. Turkey ) [ВП], згадане вище, § 58, з подальшими посиланнями) (п. 45).

Суд не може виключити, що навіть у ситуації усталеної судової практики з відповідного питання вищий національний суд може законно змінити тлумачення, якщо це виправдано важливими міркуваннями і якщо воно застосовується з належним урахуванням його впливу на раніше існуючі ситуації (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Вальверде Дігон проти Іспанії» (Valverde Digon v. Spain), № 22386/19, § 53, від 26 січня 2023 року). (п. 48).

Окрім того, колегія суддів враховує, що з 1 січня 2024 року набрав чинності Закон України № 3509-IX від 8 грудня 2023 року «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури».

Даним Законом частину 1 ст. 219 КПК України викладено у новій редакції, згідно з якою визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (ч. 1 ст. 219 КПК України).

Згідно з новою редакцією п. 20-8розділу XI «Перехідні положення» Положення частини першої статті 219 КПК в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури» застосовуються до всіх кримінальних проваджень, досудове розслідування або судовий розгляд яких не завершено до дня набрання чинності вказаного Закону.

З урахуванням наведених вимог Закону, а також з огляду на те, що у 2024 році здійснювався судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , у даному кримінальному провадженні слід застосовувати положення ч. 1 ст. 219 КПК України (в редакції Закону України № 3509-IX від 8 грудня 2023 року)в частині обчислення строку досудового розслідування з моменту повідомлення особі про підозру.

З огляду на те, що положеннями ч. 1 ст. 219 КПК України (в редакції Закону України № 3509-IX від 8 грудня 2023 року) строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру (тобто, строк визначений вказівкою на подію, як і вказівка на подію згідно зч. 2 ст. 214 КПК України, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обчислення строку досудового розслідування саме з 30 травня 2021 року - з моменту/дня повідомлення ОСОБА_8 про підозру.

Таким чином, враховуючи положення п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, на переконання колегії суддів, двомісячний строк досудового розслідування закінчується 30 серпня 2021 року.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що 27 серпня 2021 року здійснено допит ОСОБА_8 як підозрюваного, стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування, а також, на виконання вимог ст. 290 КПК України, надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

У цей же день - 27 серпня 2021 року сторона захисту завершила ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

27 серпня 2021 року слідчим СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві

ОСОБА_11 складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, який, після його погодження прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , у той же день вручений законному представнику підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_9 та його захиснику - адвокату ОСОБА_12 .

Встановлені обставини не заперечуються жодним з учасників кримінального провадження.

З огляду на те, що в один день: повідомлено про завершення досудового розслідування, сторона захисту завершила ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, у цей же день складений слідчим, затверджений прокурором та вручений стороні захисту обвинувальний акт, сторона захисту вважає, що 27 серпня 2021 року враховується у строк досудового розслідування, оскільки ознайомлення з матеріалами кримінального провадження відбувалось протягом лише однієї години, а прокурор вважає, що оскільки у цей день стороною захисту виконувались вимоги ст. 290 КПК України, то вказаний день не входить до строку досудового розслідування.

Враховуючи конкуренцію норм права, а саме, те, що проведення слідчих та процесуальних дій, у т.ч. повідомлення про завершення досудового розслідування, входить у строк досудового розслідування, а строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені ст. 219 КПК України, колегія суддів, з огляду на положення ч. 1, ч. 2 ст. 115 КПК України, у даному конкретному кримінальному провадженні вважає, що строк ознайомлення стороною захисту з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, а саме, одна година, не входить до строку досудового розслідування, що не спростовує висновок суду першої інстанції про те, що 27 серпня 2021 року входить до строку досудового розслідування.

Окрім того, як обґрунтовано вказав суд першої інстанції, з відмітки штампу суду, що міститься на супровідному листі № 10.60-41-6092ВИХ-21 від 30 серпня 2021 року, вбачається, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні наручно подано до канцелярії Шевченківського районного суду м. Києва 31 серпня 2021 року.

Доводи прокурора про те, що днем закінчення досудового розслідування є саме день направлення обвинувального акту до суду, а не день надходження обвинувального акту до суду, а саме - 30 серпня 2021 року, що підтверджується супровідним листом № 10.60-41-6092ВИХ-21 від

30 серпня 2021 року про направлення обвинувального акту до суду, є безпідставними.

Згідно з правовим висновком, сформульований у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 вересня 2021 року, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду. Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Аналогічні позиції щодо застосування зазначених положень процесуального закону сформульовані також в постановах від 25 листопада 2021 року у справі № 146/140/21, від 1 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, від 15 грудня 2021 року у справі 483/911/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20, від 16 січня 2023 року у справі № 635/7519/20, а також у пунктах 18-20 мотивувальної частини постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року у справі № 216/4805/20 та інших.

Таким чином, така процесуальна дія як направлення обвинувального акту, не може бути пов`язана з датою проставлення на супровідному листі про направлення обвинувального акту до суду, оскільки направленням обвинувального акта до суду є день його безпосереднього подання до суду першої інстанції або направлення засобами поштового зв`язку, у зв`язку із чим, посилання прокурора на необхідність врахування дати на супровідному листі, є неспроможними та на увагу не заслуговують.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин колегія суддів доходить висновку, що доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у провадженні - прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2024 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

____________________ ________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4