137/1199/24
У Х В А Л А

28.01.2025

Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у с-щі Літин підготовче судове засідання щодо розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000504 від 04.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кулига, Літинського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Літинського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження №0000504 від 04.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке призначено до підготовчого судового засідання на 28.01.2025.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався, в вечірній час 04.05.2024, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_6 вирішив таємно викрасти чуже майно, для чого прийшов до території домоволодіння ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізуючи прямий умисел на викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , розуміючи протиправність своїх дій та їх суспільно небезпечних наслідків, не маючи ані дійсного, ані уявного права на власність потерпілого, з метою власного незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, діючи поза волею власника майна, з корисливих мотивів і корисливою метою, достовірно знаючи про введений воєнний стан на всій території України, проник на територію домоволодіння та скориставшись відчиненими дверима гаражного приміщення за вищезазначеною адресою, проник до нього, де побачив гідравлічний домкрат, сокиру з дерев`яним топорищем, ножівку по дереву та кутову шліфувальну машину, які вирішив викрасти.

Таємно вилучивши майно потерпілого, а саме: сокиру з дерев`яним топоришем, вартість якої відповідно до висновку експерта №1931/24-21 від 14.06.2024 станом на 04.05.2024 становила 312,00грн, ножівку по дереву (пила ручна), вартість якої відповідно до висновку експерта №1931/24-21 від 14.06.2024 станом на 04.05.2024 становила 82,00грн та кутову шліфувальну машину (болгарку) торгової марки «ТЕХ АС» моделі «ТА-01-421», вартість якої відповідно до висновку експерта №1931/24-21 від 14.06.2024 станом на 04.05.2024 становила 812,83грн, ОСОБА_6 , не маючи на меті повертати викрадене, оплачувати його вартість чи відшкодовувати її будь-яким еквівалентом, непомітно покинув з ним територію домогосподарства та згодом розпорядився як своїм власним.

Таким чином ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану, яким завдано майнової шкоди потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 1206,83 гривень.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, з огляду на те, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, та яким визначено, що розмір збитків, у випадку вчинення такого злочину, має бути не менше 3028грн.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечив проти задоволення клопотання прокурора про закриття кримінального провадження

Захисник обвинуваченого-адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17грн крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акта вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_6 вчинив 04.05.2024.

Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028,00грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1514,00грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент події 04.05.2024 інкрімінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відповідно, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 3028,00грн.

Як убачається з обвинувального акта, своїми діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1206,83грн.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Закону також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи те, що вартість майна, у таємному викраденні якого обвинувачується ОСОБА_6 , становить 1206,83грн, тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, суд вважає, що вищевказані діяння ОСОБА_6 не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Так, відповідно до п.4-1 ч. 1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат на залучення експерта, адже в даному випадку кримінальне провадження закривається у зв`язку із декриміналізацією діяння.

Суд зазначає, що закриття кримінального провадження на підставі того, що діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, є безумовним, оскільки приводом для цього є саме втрата чинності закону, яким кримінальна протиправність була встановлена, тобто в даному випадку збільшився поріг розмежування адміністративного і кримінально караного діяння, а отже, втратила чинність підстава для притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Слід зазначити, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із втратою чинності закону, яким кримінальна протиправність була встановлена, незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття, визнання вини тощо. Крім того, згода особи на закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України).

Тому наявність факту понесення органом досудового розслідування матеріальних витрат, пов`язаних зі здійсненням кримінального провадження, не може бути приводом для стягнення таких витрат з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито на зазначеній вище підставі.

Враховуючи викладене, а також положення ч.2 ст.122, ст.124 Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 1514,56грн слід компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.26, 45, 100, 174, 284-288, 314, 369-372, 376, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Кримінальне провадження №0000504 від 04.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2024 у справі №127/18874/24, на сокиру з дерев`яним руків`ям, ручну пилку з полімерним руків`ям чорного кольору, гідравлічний домкрат та кутову шліфувальну машину марки «ТЕХ АС», моделі «ТА-01-421», помаранчево-чорного кольору, серійний №06190646, які було вилучено 04.06.2024 в ході проведеного огляду місця події біля домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 за будинком на землі у ОСОБА_6 .

Речові докази у кримінальному провадженні: сокиру з дерев`яним руків`ям, ручну пилку з полімерним руків`ям чорного кольору, гідравлічний домкрат та кутову шліфувальну машину марки «ТЕХ АС», моделі «ТА-01-421», помаранчево-чорного кольору, серійний №06190646, повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 1514,56грн компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Після вступу ухвали в законну силу, стороні обвинувачення звернутися до органу поліції для вирішення притання про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:ОСОБА_1