Справа № 351/492/25 Номер провадження №1-кс/351/124/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Снятин

Слідчий суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчої СВ ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2025 до слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

У поданій скарзі заявник ОСОБА_3 зазначив, що ним була повторно подана заява про замах на вбивство його малолітньої дитини ОСОБА_5 до ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області начальнику поліції ОСОБА_6 від 26.03.2025. Заявник вважає, що в заяві достатньо доказів, що є частково у справі за № 000214, де умисно приховано слідчою ОСОБА_4 скоєння умисного злочину, передбаченого ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України. На даний час вже минув термін, передбачений ст. 214 КПК України, але відомості до ЄРДР про вчинений злочин внесені не були.

У своїй скарзі заявник просить зобов`язати уповноважених осіб Відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції в Івано-Франківській області внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав доводи, викладені у скарзі на її обґрунтування, просив суд скаргу задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні слідча СВ ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення скарги, просила відмовити у її задоволенні.

Вислухавши заявника, слідчого, дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

З матеріалів справи, а саме з копії заяви ОСОБА_3 від 26.03.2025, поданої на ім`я начальника ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , вбачається, що ОСОБА_3 просив внести відомості до ЄРДР про вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, яка намагалась втопити його малолітню дитину.

Вказана заява була отримана ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області 26.03.2025 о 12:47 год., про що заявнику виданий талон повідомлення № 5.

Як встановлено у судовому засіданні, зокрема з пояснень слідчої ОСОБА_4 , відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР слідчим внесені не були, у зв`язку з тим, що не було встановлено достатніх відомостей про фактичне існування доказів, що підтверджує реальність події злочину.

Вирішуючи питання про обґрунтованість скарги ОСОБА_3 , суд зазначає, що питання обов`язковості внесення слідчим, дізнавачем, прокурором відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань неодноразово було предметом розгляду Верховного Суду.

Так, у постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 Верховний Суд зазначив: «За змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР».

У постанові від 20 квітня 2023 року у справі № 373/18/23 Верховний Суд зазначив: «Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні, серед іншого, може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 та від 24 квітня 2019 року у справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40, ч. 4 ст. 40-1 КПК України прокурор, слідчий та дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

При цьому, нормами кримінального процесуального законодавства передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше.

Разом з цим, передбачено необхідність попередньої оцінки слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки певного кримінального правопорушення, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення, і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є прокурор, слідчий чи дізнавач вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймаються уповноваженою особою самостійно».

Отже, з наведених вище правових позицій ВС та ВПВС слідчим суддею вбачається, що слідча ОСОБА_4 після прийняття та реєстрації заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, виходячи з її змісту, мала перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а за наслідками проведеної попередньої оцінки, лише за наявності для цього підстав, прийняти рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР, адже реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею вбачається, що заява ОСОБА_3 , подана 26.03.2025 до ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, не містить достатніх відомостей про фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події злочину, а також не містить достатніх даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді, під час попередньої оцінки змісту заяви ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення, слідча ОСОБА_4 дійшла обґрунтованого висновку про те, що з цієї заяви не вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, як помилково вважає заявник.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні заявником не доведено, що мала місце бездіяльність слідчої ОСОБА_4 , а тому вважає за необхідне у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення відмовити.

Керуючись ст. 2, 9, 36, 38, 40, 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_8