Cправа №505/845/19
Провадження №1-кп/505/195/2025
УХВАЛА

Іменем України

11.04.2025 м. Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду м.Подільськ Одеської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000193 від 19.02.2019, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 08.11.2011 вироком Малиновського районного суду м.Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 22.08.2014 року згідно ухвали Апеляційного суду Одеської області від 13.08.2014 року на підставі ст.4 п. «а» Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року;

- 05.03.2021 вироком Котовського міськрайонного суду, засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст.ст.75, п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується органами досудового розслідування в тому, що він в середині серпня місяця 2018 року, точну дату встановити не надалось можливим, знаходячись на сміттєзвалищі на околиці міста Подільськ Одеської області, точного місця встановити не надалось можливим, виявив дикоростучі рослини коноплі, де в нього виник умисел на виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів.

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, в той самий період, ОСОБА_4 , діючи умисно, не маючи спеціального дозволу, переслідуючи мету незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів для особистого вживання без мети збуту, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів, відокремив стовбура рослин із листям та насінням від кореневих систем виявлених рослин коноплі, тим самим незаконно придбав нарковмісні рослини коноплі.

Після чого, достовірно знаючи про те, що рослини, які він зірвав є нарковмісними, ОСОБА_4 приніс їх до свого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де умисно висушив, відокремив листя та насіння від стовбура та шляхом перетирання у долонях рук подрібнив, тим самим здійснив незаконне виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, загальною масою у перерахунку на суху речовину 15,6 грам.

В подальшому, достовірно знаючи про те, що речовина рослинного походження, яку він виготовив є нарковмісною та усвідомлюючи, що зберігання наркотичних засобів незаконно та тягне за собою кримінальну відповідальність, ОСОБА_4 умисно заховав її у потаємному місці свого житлового будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав для особистого вживання без мети збуту до виявлення та вилучення працівниками поліції, таким чином здійснив незаконне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту.

19.02.2019, в ході санкціонованого обшуку домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні житлового будинку, де фактично мешкає громадянин ОСОБА_4 , що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено речовину рослинного походження в подрібненому стані, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальна маса якого в висушеному стані становить 15,6 грам.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України. В обґрунтування прокурор зазначив, що строк притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України у ОСОБА_4 відповідно до ст.49 КК України сплинув, а отже його має бути звільнено від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання прокурора просив задовольнити. При цьому обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та зазначив, що йому зрозумілі суть обвинувачення та підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не означає його виправдання чи визнання його невинним, тобто що ця підстава не є реабілітуючою.

Суд, заслухавши клопотання прокурора про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, думку обвинуваченого, дійшов такого висновку.

Згідно з п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засідання суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або ч.2 ст.284 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом статей 284, 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання особою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №-12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Так, відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.309 КК України, а саме у незаконному виготовленні, придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, який ним вчинений в серпні 2018 року, та відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин є кримінальним проступком.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Санкція ч.1 ст.309 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

Таким чином, у зв`язку з тим, що з дня вчинення ОСОБА_4 злочину (серпень 2018), передбаченого ч.1 ст.309 КК України минуло понад три роки, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за даною статтею на підставі ст.49 КК України.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, строк притягнення до кримінальної відповідальності за який сплинув, переривання перебігу давності не було, від слідства або суду обвинувачений не ухилявся, обчислення строків давності є правильним, обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності - клопотання про звільнення підлягає задоволенню, особа - звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження - закриттю.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Витрати, пов`язані з залученням експерта в кримінальному провадженні, віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.12, 49 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

На підставі ст.49 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене 19.02.2019 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №-0000193 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати пов`язанні з залученням експерта в кримінальному провадженні, віднести на рахунок держави.

Речові докази по справі, а саме: картонна коробку, в якій знаходився паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подробленому стані, схожа за зовнішніми ознаками з рослиною коноплі, а також пристрій для куріння коноплі, який являє собою дві зрізані пластикові пляшки об`ємом 1л та 2л, з фольгою на горловині з нашаруванням речовини темно-коричневого кольору, які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Подільського РУП ГУНП в Одеській області (квитанція про отримання на зберігання речових доказів №-020 від 01.03.2019), - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1