У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/9341/24

Номер провадження 1-кс/495/2611/2024

18 грудня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника адвоката ОСОБА_3 (в інтересах ОСОБА_4 ),

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про підозру,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2024 року адвокат адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою на повідомлення слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про підозру.

Так, заявник просить слідчого суддю скасувати повідомлення слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за фактом вчинення кримінального правопорушення відповідальність, за яке передбачена ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України у кримінальному провадження відомості про яке внесено 10 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 0001465.

Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що 10 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 0001465, за ознаками можливого вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.146 КК України. Постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 18 жовтня 2024 року, матеріали кримінальних проваджень внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001465 від 10.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та № 0001507 від 18.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України об`єднано в одне кримінальне провадження № 0001465.

31 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 та ч. 4 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне позбавлення волі, викраденні людини, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану.

11 листопада 2024 року постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено та оголошеноу розшук підозрюваного ОСОБА_4 .

20 листопада 2024 року ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, за місцем проживання та реєстрації підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21:00 годин по 08:00 годину, за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги або іншої загрози життю, пов`язаної з воєнним станом, строком на 1 (один) місяць, тобто до 19.12.2024 включно, з покладанням на підозрюваного певних обов`язків.

За твердженням скаржника, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 сторона обвинувачення направляла (вручала) наступним чином: ОСОБА_9 , як дорослому члену сім`ї, яка начебто на думку сторони обвинувачення проживає з ОСОБА_4 . Наявні в матеріалах судово-контрольного провадження докази на предмет того, чи дійсно: сторона обвинувачення вжила всіх можливих процесуальних дій для повідомлення про підозру ОСОБА_4 , а також чи міг з огляду на здійснені стороною обвинувачення процесуальні дії ОСОБА_4 дізнатися про наявність до нього претензій з боку органів державної влади. В рамках даного кримінального провадження є основні способи інформування ОСОБА_4 про підозру, які узгоджуються з приписами Кримінального процесуального закону України. Основним способом повідомлення ОСОБА_4 , є вручення 31.10.2024 року письмового повідомлення про підозру ОСОБА_9 , як дорослому члену сім`ї начебто з якою проживає ОСОБА_4 .

Скаржник зазначив, що матеріали досудового розслідування не містять будь-яких доказів того, що таке повідомлення про підозру дійсно залишено члену сім`ї ОСОБА_4 з яким ОСОБА_4 проживає. Матеріали досудового розслідування не містять будь-яких відомостей з приводу того, що адреса: АДРЕСА_1 , є місцем реєстрації ОСОБА_4 . Матеріалами судово-контрольного провадження не підтверджується, що ОСОБА_9 є членом сім`ї ОСОБА_4 . Дійсно, в матеріалах досудового розсдіування наявний текст письмового повідомлення про підозру ОСОБА_4 , на якому проставлено відмітку про отримання даного процесуального документу ОСОБА_9 з написом: «Мій син ОСОБА_4 жодної повістки не отримував на скільки мені відомо.» В той же час, ким являється громадянка ОСОБА_9 , яке вона відношення має до письмового повідомлення про підозру ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не зрозуміло.

Що стосується безпосередньо місця реєстрації ОСОБА_4 , то варто звернути увагу, що жодним процесуальним документом та обставина, що АДРЕСА_1 є місцем реєстрації ОСОБА_4 матеріалами досудового розслідування не підтверджується. Відповідно до вимоги від 18.10.2024 року на ОСОБА_4 , що міститься в матеріалах судово-контрольного провадження, вбачається, що адреса проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 .

Отже, з урахуванням усього вищенаведеного ОСОБА_4 не набув у встановленому законом порядку (ст.ст. 135, 136, 276-279 КПК України) процесуального статусу підозрюваного. В рамках даного кримінального провадження відсутні відомості відносно переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування.

Крім того, скаржник зауважив, що стороною обвинувачення створено штучні докази начебто переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, а саме начебто вручення вищезазначених повідомлень про виклик ОСОБА_4 на зазначені дати. Інформація щодо не отримання поштових посилок, які містяться в матеріалах справи, може свідчити про намір сторони обвинувачення приховати означені відомості від слідчого судді.

На підставі наведеного скаржник просить скаргу задовольнити.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 доводи скарги підтримав, наполягав на її задоволенні.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, посилаюсь на те, що встановивши наявність достатніх доказів, органом досудового розслідування 31.10.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.146, ч. 4 ст.186 КК України. У зв`язку з відсутністю за місцем мешкання, відповідно до ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру вручено його матері ОСОБА_9 . Прокурор зазначила, що відповідно до практики розгляду судами проваджень про порушення вимог п.10 ч. 1 ст.303 КПК України щодо дотримання двомісячного строку з дня повідомлення особі про підозру Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28.12.2018 (справа №126/2557/18) зазначено, що особі повідомлено про підозру 12.09.2018, однак її оскаржено 18.09.2018, тобто до спливу двомісячного строку. Зауважила, що оскарження повідомлення про підозру можливе за наявності двох умов, одна з яких - сплинув один місяць з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або 2 місяці, якщо йдеться про підозру в скоєнні злочину, але не пізніше закриття прокурором провадження або звернення до суду з обвинувальним актом. Просила у задоволенні скарги відмовити, у зв`язку з тим, що така скарга є необґрунтованою та такою, що не відповідає обставинам кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши всіх учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У статті 111 КПК України законодавець закріпив поняття повідомлення у кримінальному провадженні.

Так, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою.

Відповідно до ст. 112 КПК України у повідомленні повинно бути зазначено:

1) прізвище та посада слідчого, прокурора, слідчого судді, найменування суду, який здійснює повідомлення;

2) адреса установи, яка здійснює повідомлення, номер телефону чи інших засобів зв`язку;

3) ім`я (найменування) особи, яка повідомляється, та її адреса;

4)найменування (номер) кримінального провадження, в рамках якого здійснюється повідомлення;

5) процесуальний статус, в якому перебуває особа, що повідомляється;

6) дата, час та місце проведення процесуальної дії, про яку повідомляється особа;

7) інформація про процесуальну дію (дії), яка буде проведена, або про здійснену процесуальну дію чи прийняте процесуальне рішення, про які повідомляється особа;

8) вказівка щодо необов`язковості участі в процесуальній дії та її проведення без участі особи, яка повідомляється, в разі її неприбуття;

9) підпис слідчого, прокурора, слідчого судді, судді, який здійснив виклик.

Відповідно до положень ст.277, ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З матеріалів скарги встановлено, що слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001465 від 10.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Матеріали кримінальних проваджень №0001465 від 10.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК Українита №0001507 від 18.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України об`єднано в одне кримінальне провадження №0001465, про що внесено відомості до ЄРДР.

31.10.2024 року повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.186 КК України.

У судовому засіданні скаржником вказано на те, що основним способом повідомлення ОСОБА_4 є вручення 31.10.2024 року письмового повідомлення про підозру ОСОБА_9 , як дорослому члену сім`ї начебто з якою проживає ОСОБА_4 , однак, матеріали досудового розслідування не містять будь-яких доказів того, що таке повідомлення про підозру дійсно залишено члену сім`ї ОСОБА_4 з яким ОСОБА_4 проживає., а також матеріали досудового розслідування не містять будь-яких відомостей з приводу того, що адреса: АДРЕСА_1 , є місцем реєстрації ОСОБА_4 , а навпаки з матеріалів судово-контрольного провадження вбачається, що адреса проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 .

Тобто, скаржник стверджує, що ОСОБА_4 не набув у встановленому законом порядку процесуального статусу підозрюваного та в рамках даного кримінального провадження відсутні відомості відносно його переховування від органів досудового розслідування.

Пунктом 16 ч.3 ст. 42 КПК України надано право підозрюваному оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Пунктом 10 частини першої статті 303 КПК України передбачено, що в досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в тому числі повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

В КПК України відсутній конкретний перелік підстав для скасування повідомлення про підозру.

З аналізу положень статей 276-278 КПК України можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру:

- неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру,

- порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру,

- необґрунтованість підозри (повідомлення про підозру не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статей (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що в свою чергу крім порушення вимог КПК України є грубим порушенням права на захист; аналіз змісту повідомлення про підозру, не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому злочину кримінального правопорушення; матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які б вказували на заподіяння шкоди, на цій підставі повідомлення про підозру є необґрунтованим та підлягає скасуванню).

Так, доводи скаржника про порушення його прав та незаконність дій, щодо складання повідомлення про підозру не заслуговують на увагу, оскільки слідчий та прокурор діяли згідно вимог та у спосіб, передбачений законом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачений ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру - ст. 277 КПК України.

Отже, підставою оскарження указаного процесуального рішення повинно бути порушення вищезазначених процесуальних норм.

Відповідно до положень ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбаченістаттею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст.277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, імя, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, в межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України визначені правила вручення письмового повідомлення про підозру. Так, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. В разі, якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Статтею 279 КПК України визначено, що в випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені ст. 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

За своїм змістом повідомлена підозра відповідає вимогам ст.277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст.278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_4 причетний до вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст.186 КК України.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин». Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_4 органом досудового розслідування були дотримані вимоги положень ст.ст.276-278 КПК України, в зв`язку з чим підстави для задоволення скарги відсутні.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Положеннями ч.1 ст.303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.

Згідно п.10 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ч.1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Отже, з`ясувавши обставини справи за скаргою, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0001465 від 10.10.2024 року.

Керуючись ст.ст. 42, 45-47, 276-278, 303 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про підозру відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст виготовлено та оголошено 23.12.2024 року об 11:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_10