Справа № 650/3691/24
провадження № 1-в/650/1/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши подання Сектору № 18 ФДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дудчани Нововоронцовського району Херсонської області українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, неповнолітніх дітей або інших осіб на утриманні не маючого, депутатом будь-якого рівня не є, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 серпня 2024 року за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі,

встановив:

У грудні 2024 року до суду надійшло зазначене подання в якому заявник просить відповідно до частини 4 статті 57 КВК України, затримати та направити засудженого ОСОБА_4 , до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Подання обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був визнаний винним вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 серпня 2024 року за частиною другою статті 125 КК України та засуджений до обмеження волі строком на 1 рік, не виїхав до місця відбування покарання у встановлений строк.

Згідно з вироком суду, 16.09.2024 року вирок надійшов до сектору № 18 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях для виконання. Засудженому було направлено виклики за місцем проживання 16.09.2024 та 30.09.2024, проте вони повернулися: один із поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а інший «адресат відмовився від отримання листа».

З метою уточнення місця проживання засудженого 08.11.2024 року було направлено відповідний запит до Милівської військової адміністрації, у відповідь на який 25.11.2024 року підтверджено, що засуджений ОСОБА_4 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про його намір ухилятися від виконання покарання.

27.11.2024 року засуджений був доставлений до сектору співробітниками поліції, де його було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання. Він отримав припис на прямування до Державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» та зобов`язався прибути до місця відбування покарання 02.12.2024 року.

Однак, згідно з повідомленням Державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» від 06.12.2024, засуджений ОСОБА_4 до установи не прибув.

На підставі викладеного, зважаючи на невиконання засудженим покладених на нього обов`язків та ухилення від відбування призначеного судом покарання, сектор № 18 філії ДУ «Центр пробації» керується частиною четвертою статті 57 КВК України та звертається з клопотанням про затримання та направлення засудженого ОСОБА_4 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

На судове засідання представник органу пробації не з`явився, надав заяву згідно з якою просив розглянути подання без його участі.

На судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 суду пояснив, що не прибув до місця відбування покарання через відсутність у нього фінансової можливості самостійно здійснити поїздку до Державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)».

Він зазначив, що не має постійного доходу, перебуває у складному матеріальному становищі та не мав коштів на проїзд. За його словами, він не міг самостійно оплатити транспортні витрати, а також не мав змоги отримати фінансову допомогу від родичів чи знайомих. ОСОБА_4 наголосив, що не ухилявся від виконання вироку суду, а лише опинився у ситуації, коли не мав можливості виконати припис через брак коштів.

Прокурор на судовому засіданні не заперечив проти задоволення подання та просив його задовольнити з огляду на те, що засуджений ОСОБА_4 ухиляється від відбування покарання, оскільки, отримавши припис про прибуття до Державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)», без поважних причин не виконав цього обов`язку.

Прокурор зазначив, що засудженому було роз`яснено порядок і умови відбування покарання, він був належним чином повідомлений про необхідність своєчасного прибуття до виправного центру, однак, попри це, до установи не з`явився.

Відсутність у засудженого коштів не є обставиною, яка об`єктивно унеможливлювала виконання судового рішення, оскільки він не звертався до уповноважених органів щодо сприяння у вирішенні питання про його прибуття до місця відбування покарання.

З огляду на викладене, прокурор вказав на необхідність застосування до засудженого заходів примусового доправлення до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, відповідно до частини четвертої статті 57 КВК України.

Дослідивши матеріали особової справи засудженої особи та надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Згідно з матеріалами справи, засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був визнаний винним вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 серпня 2024 року за частиною другою статті 125 КК України та засуджений до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

16.09.2024 року в сектор № 18 філії Державної установи «Центр пробації» надійшов вирок суду для виконання. Засудженому двічі, 16.09.2024 та 30.09.2024, направлялися письмові виклики за адресою проживання, зазначеною у вироку, однак вони були повернуті: один із поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», інший «адресат відмовився від отримання листа».

З метою уточнення місця проживання засудженого 08.11.2024 року було направлено відповідний запит до Милівської військової адміністрації. Відповідно до отриманої 25.11.2024 року відповіді, ОСОБА_4 проживає за адресою, зазначеною у вироку, що свідчить про його ухилення від виконання судового рішення.

27.11.2024 року засуджений був доставлений до сектору № 18 співробітниками поліції, де його було ознайомлено з порядком і умовами відбування покарання. Він під підпис отримав припис на прибуття до Державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» до 02.12.2024 року.

06.12.2024 року Державна установа «Бердичівський виправний центр (№ 108)» повідомила, що засуджений ОСОБА_4 не прибув до місця відбування покарання, не надавши при цьому жодних обґрунтованих пояснень або доказів, які могли б підтвердити наявність поважних причин.

Відповідно до частини першої статті 57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

Відповідно до частини четвертої статті 57 КВК України у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

На судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 пояснив, що не прибув до виправного центру через відсутність у нього фінансової можливості самостійно здійснити поїздку до Державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)». Він зазначив, що не має постійного доходу та перебуває у скрутному матеріальному становищі, через що не зміг оплатити транспортні витрати.

Однак, аналізуючи пояснення засудженого, суд встановив, що він не вживав жодних дій для того, щоб знайти спосіб дістатися до місця відбування покарання. Засуджений не намагався дізнатися ані про можливі транспортні маршрути, ані про вартість квитка до виправного центру, не звертався до перевізників, соціальних служб чи інших осіб за допомогою в організації поїздки.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що засудженому було відомо про необхідність прибуття до виправного центру ще з моменту отримання припису 27.11.2024 року, однак протягом цього часу він не намагався вирішити питання проїзду та жодним чином не виявив ініціативи щодо виконання судового рішення.

Відсутність коштів, на яку посилається засуджений, сама по собі не є поважною причиною, яка б об`єктивно унеможливлювала виконання вироку суду. Натомість, пасивна поведінка засудженого, його повна відсутність зацікавленості в пошуку можливостей для виконання припису та незвернення за допомогою свідчать про умисне ухилення від відбування покарання.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що засуджений свідомо ухиляється від відбування покарання, що є підставою для задоволення подання про його затримання та примусове направлення до місця відбування покарання відповідно до частини четвертої статті 57 КВК України.

На підставі викладеного та наведеними вище положеннями КК України та КВК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Подання - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 серпня 2024 року за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі, затримати та направити до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з дня затримання.

Копію ухвали направити начальнику Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській області для організації виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Херсонського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 31 січня 2024 року.

Суддя __________________ ОСОБА_1