Справа № 297/680/25
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

25 квітня 2025 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 , які брали участь в режимі відеоконференції, захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000055 від 05.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вари, Берегівського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

встановив:

Слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 звернувся з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , в межах строку досудового розслідування, із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел спрямований на незаконне переправлення п`ятнадцяти громадян України через державний кордон України та бажання збагатитися за рахунок цього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, під час дії воєнного стану, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та з невстановленими досудовим розслідуванням особами, сприяв незаконному переправленню через державний кордон України громадян України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ? ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ; ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ; ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ; ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_16 за наступних обставин.

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місце, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_24 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 домовились з невстановленою досудовим розслідуванням особою про організацію їх незаконного переправляння за грошову винагороду через державний кордону України поза межами пункту пропуску.

У подальшому, на початку лютого 2025 року, за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_24 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , приїхали до Берегівського району Закарпатської області, де очікували на особу, яка безпосередньо переправить їх через державний кордон України.

Близько 06:00 год. 25.02.2025 року ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Берегове, Закарпатської області, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, з метою незаконного переправлення вищевказаних осіб через державний кордон України,зустрівся з останнім, який в цей час під`їхав на власному автомобілі марки «Volkswagen», моделі «Golf», чорного кольору, д.н.з НОМЕР_1 .

В цей час, до автомобіля марки «Renault», моделі «Trafic», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 сіли громадяни ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_24 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , з метою незаконного переправлення їх через державний кордон України.

Тоді ж ОСОБА_5 та ОСОБА_8 домовилися, що останній, з метою забезпечення безперешкодного проїзду автомобіля ОСОБА_5 марки «Renault», моделі «Trafic», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , по дорозі до лінії державного кордону, а саме з метою з`ясування наявності (відсутності) на дорозі представників правоохоронних органів, які б створили загрозу у реалізації його та ОСОБА_5 меті по незаконному переправленню осіб через державний кордон України, буде супроводжувати автомобіль марки «Renault», моделі «Trafic», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , їдучи попереду нього.

Під час руху з міста Берегово до лінії державного кордону України в напрямку с. Гуняді, Берегівського району, Закарпатської області, ОСОБА_5 надав ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_24 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 вказівки та поради щодо їх дій при здійсненні незаконного переправлення через державний кордон України, зокрема щодо подолання загороджувального паркану.

Проте, близько 8:40 год. протиправна діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_8 щодо сприяння громадянам ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_24 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 у незаконному перетині державного кордону України, була припинена правоохоронними органами на околиці с. Гуняді, Берегівського району, Закарпатської області, безпосередньо біля державного кордону України з Угорщиною.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України, наданням засобів, порад та вказівок, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

26 лютого 2025 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_25 було повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом впізнання з свідком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом впізнання з свідком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом впізнання з свідком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протоколом впізнання з свідком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_6 ; протоколом впізнання з свідком ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_6 ; протокол допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; протоколом впізнання з свідком ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; протоколом впізнання з свідком ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; протоколом впізнання з свідком ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; протоколом впізнання з свідком ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; протоколом впізнання з свідком ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; протоколом впізнання з свідком ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; протокол допиту свідка ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ; протоколом впізнання з свідком ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ; протоколом впізнання з свідком ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ; протоколом впізнання з свідком ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_16 ; протоколом впізнання з свідком ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_16 та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 27.02.2025 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.04.2025 року.

Так, у рамках вказаного кримінального провадження призначено ряд експертиз, частина з яких на даний час знаходиться на виконанні, а також необхідно здійснити розсекречення матеріалів негласних слідчих(розшукових) дій.

Так, 24.04.2025 року постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3-ох місяців, а саме до 26.05.2025 року.

?З метою неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК Країни, а саме: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також запобігання спробам передбаченим п.п. 1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та з урахуванням того, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 26.04.2025 року та за цей час неможливо закінчити досудове слідство, а необхідність у даному запобіжному заході не втратив свого сенсу, необхідно продовжити строки дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання, зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, крім того, на даний час існують ризики переховування від органу досудового розслідування і суду, незаконного впливу на свідків, вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_6 не заперечив щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до кінця досудового розслідування, оскільки пропонується розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 погодився з позицією свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу та перевіривши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинно носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти Росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

В той же час згідно із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком до трьох років з конфіскацією майна.

Встановлено, що 26.02.2025 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 було повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України (а.с. 8-11).

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 27.02.2025 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.04.2025 року (а.с. 12-19).

Так, 24.04.2025 постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3-ох місяців, а саме до 26.05.2025 року.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Таким чином, оскільки строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 26.04.2025 року та за цей час органу досудового розслідування не вдалося закінчити досудове розслідування, у рамках даного кримінального провадження призначено ряд експертиз, частина з яких на даний час знаходиться на виконанні, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказані у клопотанні на даний час не зменшились, крім того, необхідно здійснити розсекречення матеріалів негласних слідчих(розшукових) дій, враховуючи також особисті обставини життя підозрюваного, а саме ОСОБА_5 раніше не судимий, ніде не працює, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Отже, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, майнового та сімейного стану підозрюваного, який не працює, суд вважає за необхідне при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу в розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень.

При цьому, слідчий суддя вважає, що в разі внесення підозрюваним застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду; 2) не відлучатись за межі Берегівського району без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000055 від 05.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити .

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Вари, Берегівського району, Закарпатської області, мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 травня 2025 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_5 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти, внаслідок внесення застави, він та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти, внаслідок внесення застави, покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду; 2) не відлучатись за межі Берегівського району без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_26