Житомирський апеляційний суд
Справа №296/293/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/90/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 16 січня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , про скасування повідомлення про підозру від 06.11.2024 у кримінальному провадженні №0000352 від 19.04.2024 та зобов`язання прокурора виключити відомості з ЄРДР,

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру від 06.11.2024 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України, здійснене відносно ОСОБА_8 у рамках кримінального провадження №0000352 від 19.04.2024 року. Зобов`язати прокурора виключити відомості з ЄРДР щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_8 за ч.3 ст.269-2 КК України. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного дослідження обставин справи. Зазначає, що органом досудового розслідування в повідомленні про підозру від 06.11.2024 неправильно застосовано Закон про кримінальну відповідальність, оскільки ознак вимагання не встановлено, тобто кваліфікація кримінального правопорушення суперечить встановленим обставинам. Вказує, що слідчій суддя не врахував, що саме ОСОБА_9 активно провокував ОСОБА_8 до вчинення дій в своїх інтересах. Надає оцінку доказам, які містяться в матеріалах досудового розслідування, та вважає, що умислу на вчинення дій, передбачених навіть ч.2 ст. 369-2 КК України у ОСОБА_8 не було. Зазначає, що повідомленою підозрою у вчиненні більш тяжкого злочину чиниться тиск на ОСОБА_8 .

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 13.01.2025 захисник ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира зі скаргою про скасування повідомлення про підозру останньому від 06.11.2024 та зобов`язання прокурора виключити відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обгрунтування скарги захисник зазначив, що СУ ГУНП в Житомирській здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000352, відомості про яке внесені до ЄРДР 19.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369- 2 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні 06.11.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, зокрема органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Сторона захисту вважає, що зміст повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 06.11.2024 не містить виклад суттєвих обставин, які б свідчили про правильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тобто повідомлення про підозру не містить відомостей про дії ОСОБА_8 , які б дозволяли кваліфікувати такі дії як вимагання неправомірної вигоди, тобто наявність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 3 ст. 369-2 КК України.

На час складення повідомлення про підозру у розпорядженні слідчого та прокурора було достатньо процесуальних джерел, які давали підставу для таких висновків: 1) ОСОБА_9 (заявник) був зацікавлений у відповідній поведінці та діях ОСОБА_8 , що описані в повідомленні про підозру, оскільки прагнув обійти закон та домогтися своїх незаконних інтересів; 2) ОСОБА_9 з часу внесення відомостей до ЄРДР був систематичним ініціатором контактів (розмов) з ОСОБА_8 та ініціатором обговорення можливості здійснення незаконного впливу для досягнення своїх незаконних цілей; 3) не зафіксовано та не існувало жодних обставин, за яких ОСОБА_9 був вимушений пропонувати, обіцяти чи надати будь-які грошові кошти ОСОБА_8 ; 4) не зафіксовано будь-яких дій ОСОБА_8 , які б були пов`язані із вимаганням грошей. Крім того, матеріали кримінального провадження дають підстави для висновку, що ОСОБА_9 активно провокував ОСОБА_8 до вчинення конкретних дій в своїх інтересах. На переконання скаржника, за обставин, які викладені в повідомленні про підозру, ОСОБА_8 не вчинив жодних дій, які б могли бути оцінені як вимагання неправомірної вигоди.

Через наявність вищевказаного повідомлення про підозру за тяжким злочином, здійснюється тиск на ОСОБА_8 (накладено арешти на майно), тобто порушуються його права, а тому просив скасувати вказане повідомлення про підозру та зобов`язати прокурора внести відповідні відомості до ЄРДР.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 слідчий суддя зазначив, що зміст повідомлення про підозру ОСОБА_8 відповідає вимогам, встановленим ст.277 КПК України, також слідчим було дотримано вимоги ст.278 КПК України щодо вручення письмового повідомлення про підозру, в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які встановлені органом досудового розслідування, а тому підстав для задоволення скарги захисника не має.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, пояснення прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України.

Згідно п.3 ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 277 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ч.1 та ч.4 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З матеріалів провадження вбачається, що СУ ГУНП в Житомирській здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000352, відомості про яке внесені до ЄРДР 19.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369- 2 КК України.

06.11.2024 слідчим СВ розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Житомирській області за погодженням прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_11 , було складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, яке цього ж дня, 06.11.2024 року було особисто вручено останньому (а.с. 18-23).

На переконання колегії суддів, висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, є переконливими та обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі, про недоведеність підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000352.

Апеляційний суд звертає увагу, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри та наявності об`єктивної та суб`єктивної сторони складу злочину, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При вирішенні питання про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, з урахуванням якої, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження, апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри, в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, у зазначеному випадку, присутня.

Так, обгрунтованість підозри підтверджується доказами, які містяться в матеріалах скарги, а саме: протоколами НСРД, протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від 25.04.2024 року, 24.05.2024 року, 01.11.2024 року, протоколами додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 15.07.2024 року, 01.11.2024 року, копією посвідчення водія ОСОБА_9 від 05.11.2024 та іншими доказами.

Також, апеляційний суд зауважує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а також кваліфікацію її дій та оцінку фактичних обставин справи. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, при перевірці доводів апеляційної скарги захисника, процесуальних порушень вимог Глави 22 КПК України, якими визначено випадки, зміст, порядок повідомлення про підозру, апеляційним судом не встановлено, повідомлення про підозру від 06.11.2024 року відповідає вимогам ст.277 КПК України та вручене з дотриманням вимог ст.278 КПК України, а тому слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги сторони захисту на вказане повідомлення про підозру.

Посилання захисника на неналежність доказів, покладених в основу повідомлення про підозру та невідповідність обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані обставини мають бути перевірені під час судового розгляду в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає також безпідставними доводи апеляційної скарги захисника в тій частині, що ОСОБА_9 провокував ОСОБА_8 до вчинення дій в своїх інтересах.

Відповідно до правової позиції, наведеної у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Посилання апелянта на те, що повідомленою підозрою у вчиненні більш тяжкого злочину чиниться тиск на підозрюваного ОСОБА_8 , колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки вони не підтверджуються жодними належними доказами.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 16 січня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , про скасування повідомлення про підозру від 06.11.2024 у кримінальному провадженні №0000352 від 19.04.2024 та зобов`язання прокурора виключити відомості з ЄРДР - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: