Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/152/22
Провадження № 1-кп/553/38/2025
У Х В А Л А

Іменем України

06.02.2025м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000321 по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів та клопотання про продовження строку дії, покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язків визначених у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави на 2 місяці.

В обґрунтування клопотань прокурор посилається на те, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжних заходів обвинуваченим, не зменшились та можуть реально настати.

Захисник ОСОБА_6 просив суд визначити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_9 з можливістю внесення та звільнення з під варти.

Обвинувачений ОСОБА_9 проти задоволення клопотання заперечував, аргументуючи це тим, що він тривалий час перебуває під вартою, основний термін покарання за попереднім вироком відбув в повному обсязі, просив замінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме домашній арешт. Клопотання захисника ОСОБА_6 не підтримав, суду пояснив, що у нього немає коштів на внесення застави.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання не заперечували.

ОСОБА_12 залишила вирішення заявлених клопотань на розсуд суду.

При вирішенні клопотань прокурора суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

При цьому, виходячи зі змісту статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням. Крім того, обранняє первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження вторинна стадія, яка наступає за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується. Вказана позиція висловлена в постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 505/2898/19 від 23.01.2020.

За таких обставин, суд має вирішити питання доцільності продовження строку раніше застосованого запобіжного заходу, надаючи оцінку того чи продовжують існувати заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Водночас, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд вказує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.12.2024 року обвинуваченому ОСОБА_9 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.02.2025 року, обвинуваченому ОСОБА_13 продовжено дію обов`язків у зв`язку із внесенням застави на два місяці по 11.02.2025.

Судове засідання призначене на 06.02.2025 року має бути відкладене на 18.02.2025 року, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання обвинуваченого ОСОБА_11 .

Таким чином, строк дії запобіжних заходів обвинуваченим має сплинути до завершення судового провадження.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , суд враховує ризики, визначені п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які раніше враховані судом під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що на теперішній час зазначені ризики продовжують існувати та не зменшились.

Враховуючи те, що судовий розгляд на даний час продовжується, відсутність даних про неможливість утримування обвинуваченого ОСОБА_9 в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Дотримуючись вимог ст. 184 КПК України, щодо обґрунтування неможливості запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, щодо недоцільності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або застави. Особи, які б мали намір взяти обвинуваченого на особисту пороку до суду з відповідними клопотаннями не звертались. Враховуючи те, що суду не надано доказів того, що обвинувачений має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, тому суд вважає, що вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є передчасним.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку покладення на обвинуваченого ОСОБА_13 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,визначених у зв`язку застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, суд дійшов висновку, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися у попередньому рішенні суду, не зменшились, на даний час та на даному етапі кримінального провадження, мета, підстави, що стали обставиною для покладення на обвинуваченого вказаних обов`язків є й надалі актуальними, тому суд вважає, що продовження їх дії на два місяці, в повній мірі забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_9 , суд залишає без задоволення, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 клопотання свого захисника не підтримав, пояснивши, що не має коштів на внесення застави.

Керуючись ст. ст. 27, 177, 181-183, 194, 197, 331, 369 - 372, 376, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, по 06 квітня 2025 року, включно.

Продовжити дію обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на два місяці, тобто по 06.04.2025 року включно, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатися з Полтавського району Полтавської області без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками та обвинуваченими у вказаному кримінальному провадженні ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченими в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3