Справа №: 398/158/25
провадження №: 1-кс/398/150/25
УХВАЛА

Іменем України

"18" лютого 2025 р. слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії, в режимі відеоконференції,клопотання заступника начальника СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Кропивницької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183 від 12.02.2024року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія Кіровоградської область, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, старшого стрільця 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 14 стрілецької роти 5 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший сержант», не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 60 (шістдесят) днів. Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за наступних обставин: ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді старшого стрільця 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 14 стрілецької роти 5 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший сержант», умисно, діючи в порушення вимог ст. ст. 2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 29.03.2023 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, в умовах воєнного стану, перебуваючи в різних місцях, та ухиляється від проходження військової служби по теперішній час, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби.

Підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий зазначив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що підозру вважає обґрунтованою та дійсно в березні 2023 року залишив розтушування медичної частини. З того час перебував у м. Олександрія, де працював таксистом, а також працював на лісопильні на території Кіровоградської та Полтавської областей, за місцем реєстрації тривалий час не проживав. Про залишення військової частини своїх командирів не повідомив. Просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому, причини неявки до слідчого пояснити не зміг.

Захисник ОСОБА_6 теж вважав за можливе обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_5 має намір повернутися до військової служби.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 12 лютого 2024 року внесені відомості про кримінальне провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

27 грудня 2024 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке 27 грудня 2024 року вручено матері підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_8 , яка зареєстрована та проживає разом з підозрюваним за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, повідомлення про підозру було направлено підозрюваному ОСОБА_5 засобами поштового зв`язку, за його зареєстрованим місцем проживання.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 січня 2025 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 17.02.2025 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000183 від 12.02.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 відновлено.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 17.02.2025 року підозрюваного ОСОБА_5 затримано о 16 год 35 хв 17 лютого 2025 року.

17 лютого 2025 року ОСОБА_5 особисто повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Оскільки, поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, то суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182).

Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст. 184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду з прав людини, оскільки обставини зафіксовані в протоколах слідчих дій та акті службового розслідування, в сукупності містять достатньо даних, які дають можливість зробити висновок про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Від слідчого судді, на початковій стадії досудового розслідування, не вимагається визначати правильність кваліфікації, а також: достатність, належність, допустимість, достовірність доказів. Остаточною оцінкою доказів займається суд під час судового провадження. Для вирішення цього клопотання достатньо встановити наявність обґрунтованості пред`явленої підозри, що виконали слідчий з прокурором.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому, ч. 8 ст. 176 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402 405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 не одружений, не має на своєму утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, офіційно не працює, є військовослужбовцем, який залишив військову частину без повідомлення причин та тривалий час не з`являвся на військову службу. За місцем проходження служби характеризується негативно. Крім того, за адресою реєстрації тривалий час не проживав. Зазначене в сукупності свідчить про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , за якою сторона захисту просила застосувати домашній арешт.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, який є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. ОСОБА_5 , після вчинення тяжкого злочину, в якому обґрунтовано підозрюється, переховувався від органів досудового розслідування, не повідомляв командування військової частини про місце свого перебування та проживання, у зв`язку з чим перебував у розшуку. На переконання слідчого судді зазначені обставини свідчать про переховування підозрюваного від органів досудового розслідування.

Крім того, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, існує ризик того, що обвинувачений буде переховуватися від органів досудового розслідування та без перешкод залишить своє місце проживання, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Зазначені обставини в сукупності дають підстави зробити висновок про існування реального ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності(п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику, що підозрюваний ОСОБА_5 може особисто або через своїх колег, які є військовослужбовцями військової частини, схиляти свідків у даному кримінальному провадженні до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти до відмови давати свідчення, а також інших можливих свідків, які дотепер не допитані, але підлягають допиту за обставинами кримінального провадження, які йому достовірно відомі, для уникнення кримінальної відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, тривале ухилення ОСОБА_5 від військової служби, дає підстави вважати, що підозрюваний може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час, слідчий суддя вважає необґрунтованим та недоведеним наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Взявши до уваги дані, що характеризують особу підозрюваного, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, оскільки ОСОБА_5 тривалий час був відсутній за зареєстрованим місцем проживання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним у вчиненні злочину, а саме: позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а також вимоги ч. 8 ст. 176 КПК України, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

У даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження і завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню (ст. 2 КПК України), які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

У разі обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зазначені обставини виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою та вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного для запобігання наведеним вище ризикам, на які вказали у клопотанні та в судовому засіданні слідчий і прокурор.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 407 КК України.

Відтак, при застосуванні запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не визначає розмір застави.

За правилами ст. 209 КПК України моментом затримання ОСОБА_5 буде вважатися час, коли останній підкорюючись правомірному наказу працівника правоохоронного органу був вимушений прослідувати для проведення процесуальних дій з його участю, тобто 16 год 35 хв 17 лютого 2025 року, що підтверджується протоколом затримання особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.

Згідно з частинами 3, 5 статті 115 КПК України при обчисленні строку днями, строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку; при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строку тримання під вартою, який обчислюються з моменту фактичного затримання.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 193, 194, 196, 197, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заступника начальника СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Кропивницької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183 від 12.02.2024року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Початок строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто 16 год 35 хв 17 лютого 2025 року.

Строк дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 16 год 35 хв 17 квітня 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1