КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/98/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст. 309 КПК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2025 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 , ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.02.2025, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, без утриманців, безробітного, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України, -

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 10 години 50 хвилин 03.02.2025 до 10 години 50 хвилин 03.04.2025.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді постановлено задовольнити клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03.04.2025.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що триває досудове розслідування у межах кримінального провадження № 0000292 від 01.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України, встановлена обґрунтованість підозри, врученої ОСОБА_8 у межах даного кримінального провадження.

ОСОБА_8 , 18.10.2024, слідчим суддею застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, який 28.10.2024 колегією суддів Кропивницького апеляційного суду залишено без змін.

У подальшому, 09.12.2024 слідчим суддею продовжено підозрюваному застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а 23.12.2024 колегією суддів Кропивницького апеляційного суду ухвалу слідчого судді залишено без змін; 13.12.2024 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру.

Наразі ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда, строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто, до 16.04.2025.

Закінчити розслідування до вказаного часу не є можливим, оскільки для всебічного, повного й неупередженого розслідування всіх обставин кримінального провадження необхідно виконати наступні дії: вирішити питання про зняття грифу секретності ухвал про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових дій), клопотань та доручень на їх проведення; вирішити долю речових доказів; отримати висновки вже призначених експертиз; провести тимчасові доступи до банківської таємниці в установах, юридичні адреси яких знаходяться поза межами Кіровоградської області; вирішити питання про виділення матеріалів кримінального провадження; за результатами проведених слідчих дій скласти остаточні повідомлення про підозру; встановити та допитати осіб, які здійснювали придбання психотропних речовин; долучити до матеріалів кримінального провадження в повному обсязі характеризуючі данні підозрюваних, а саме характеристики з місць проживання.

Вказане потребує додаткового часу, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку отримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

На даний час необхідність у раніше обраному підозрюваному ОСОБА_8 запобіжному заході у вигляді тримання під вартою не відпала, оскільки заявлені раніше ризики до вчинення ОСОБА_8 дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді, клопотання слідчого задовольнити частково, застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 06:00 до 23:00.

Обгруновує свої доводи тим, що у клопотанні не надано доказів обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, не вказано організатор групи, оскільки їх загалом чотри особи та яку роль виконував кожний з них.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом першої інсанції не враховано, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, а саме зареєстрований по АДРЕСА_1 у квартирі її у власності 1/6 частину.

Вказує, що слідчим суддею, безпідставно не визначено розмір застави.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 , яка здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді, застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, думку прокурора на заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

У відповідності до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 199 КПК України, котрими регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити, зокрема, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Зважується на практику Європейського суду, - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію ЄСПЛ, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Як убачається з матеріалів клопотання, відділом РЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000292 від 01.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України, підозрюваним у межах якого є зокрема ОСОБА_8 .

Обставини вчинення кримінальних правопорушень, як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, такі.

ОСОБА_8 , з корисливим мотивом отримання доходів злочинним шляхом, обрав способом реалізації протиправних намірів незаконну діяльність у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин. У подальшому, ОСОБА_10 вступив у злочинну змову із ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 для реалізації спільного злочинного наміру з незаконних придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини.

Досудовим розслідуванням встановлено декілька епізодів незаконного придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини, якщо предметом таких дій була особливо небезпечна психотропна речовина, вчинені за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 (епізоди 04.06.2024, 12.06.2024, 27.07.2024, 08.09.2024).

Крім того, вказана група осіб підозрюється у вчиненні незаконного зберігання з метою збуту психотропної речовини, в тому числі повторно і в особливо великих розмірах.

ОСОБА_8 затримано 16.10.2024, а 18.10.2024 застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, який у подальшому залишений без змін судом апеляційної інстанції 28.10.2024, пізніше, 09.12.2024, дію даного запобіжного заходу продовжено.

У день затримання, 16.10.2024, ОСОБА_8 повідомлено про підозру, а 13.12.2024 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Слід зауважити, для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Підозра ОСОБА_8 (факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний міг вчинити правопорушення) підтверджується такими доказами як от: заява про кримінальне правопорушення, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 01.03.2024, протоколи про результати проведення НСРД візуального спостереження за особою від 08,05.2024, від 30.05.2024, від 24.07.2024, аудіо та відео контролю особи від 20.05.2024, від 10.09.2024, протоколи про результати проведення НСРД негласного отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 05.06.2024, від 25.07.2024, із фототаблицями, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 17.05.2024, від 17.06.2024, від 24.07.2024, висновки експертів № СЕ-19/112-24/8988-НЗПРАП, № СЕ-19/112-24/8990-НЗПРАП, № СЕ-19/112-24/11526-НЗПРАП, № СЕ-19/112-24/14378-НЗПРАП, № СЕ-19/112-24/13762-НЗПРАП, протокол обшуку від 16.10.2024, протокол огляду предметів від 29.10.2024, протокол огляду місця події від 07.11.2024, протоколи тимчасового доступу до речей і документів від 07.01.2025, від 08.01.2025, від 10.01.2025, від 26.01.2025.

ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 307 КК України, та особливо тяжкого умисного корисливого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого. 3 ст. 307 КК України, у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Також, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховує, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, не судимий, однак, не одружений, без утриманців, безробітний, не має сталого джерела доходу, без стійких соціальних зв`язків.

З урахуванням серйозності висунутої проти ОСОБА_8 підозри, тяжкості покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даних кримінальних правопорушень, об`єктивно є підстави вважати наявним з боку підозрюваного ризик переховування від органів досудового розслідування та суду. Суд вважає, що ОСОБА_8 має можливість безперешкодно залишити своє місце проживання, залишити територію міста та/або області, переховуватись від органів досудового розслідування і суду, в тому числі на тимчасово непідконтрольних та окупованих територіях держави, що безумовно буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Зважаючи на безробіття, відсутність сталого джерела доходу, враховуючи обставини, за яких інкриміноване вчинення кримінального правопорушення, є підстави вважати, що, у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_8 зможе продовжити протиправну діяльність, вчинити нове аналогічне кримінальне правопорушення.

Також, наявний ризик незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом, з метою можливої зміни ними наданих раніше показань.

Аналізуючи викладене в сукупності, колегія суддів вважає, що слідчий суддя місцевого суду під час розгляду клопотання слідчого дійшов до правильного висновку, про існування раніше встановлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжується, а також, що ці ризики з часом не зменшились.

При цьому, у встановлений строк досудове розслідування закінчити не видається за можливе, а тому строк досудового розслідування продовжений, слід ще провести ряд слідчих дій як от: здійснити процедуру зняття грифу секретності з клопотань, доручень, ухвал суду про проведення негласних (слідчих) розшукових дій та долучити їх до матеріалів кримінального провадження; встановити та допитати інших осіб, які здійснювали придбання психотропної речовини; отримати висновки судових експертизи відео -, звукозапису; призначити проведення судово-економічної експертизи; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, у проведенні яких виникне необхідність; на підставі отриманих доказів скласти та повідомити остаточну підозру у кримінальному провадженні; ознайомити сторону захисту із матеріалами кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Заявлений в клопотанні слідчим та прокурором запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_8 кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У зв`язку із встановленням обґрунтованої підозри, наявністю передбачених ст. 177 КПК України ризиків, що не зменшились й не припинили існування, врахуванням особи підозрюваного ОСОБА_8 та конкретних обставин злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, забезпечення належної поведінки підозрюваного та завдань кримінального провадження застосуванням більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного є неможливим.

З приводу доводів сторони захисту, що слідчим суддею, безпідставно не визначено розмір застави підозрюваному ОСОБА_8 , слід вказати, що слідчим суддею зазначено безпосередньо у мотивувальній частині ухвали, із посиланням на ч. 4 ст. 183 КПК України, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: п. 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, скориставшись наданою законом процесуальною можливістю вибору у кожному конкретному випадку визначення або не визначення розміру застави, слідчий суддя, оцінивши обставини інкримінованих злочинів, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, прийняв рішення не визначати заставу підозрюваному у конкретному провадженні.

З огляду на зазначене, колегія суддів залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін як законну, а апеляційну скаргу захисту залишає без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.02.2025, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 10 години 50 хвилин 03.02.2025 до 10 години 50 хвилин 03.04.2025, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3