Справа № 702/1421/14-к
Провадження № 1-кп/702/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2024 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання м. Монастирище клопотання захисника ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у справі про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Халаїдове Монастирищенського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

за ч. 2 ст. 125 КК України, відомості про які внесені до ЄРДР за № 0001161 від 17.09.2014, за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 за зміненим обвинуваченням, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за наступних фактичних обставин.

ОСОБА_4 26.08.2014 близько 21 години, перебуваючи в літньому павільйоні поблизу магазину «Таймир», що розташований по вул. Леніна, 107, в м. Монастирище Черкаської області, під час суперечки з ОСОБА_7 , яка виникла між ними на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останньому два удари кулаком в область лівого ока, один удар кулаком в голову та один удар кулаком в область грудної клітки, в результаті чого заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці повік лівого ока, синця на внутрішній частині повік правого ока з наявністю садна в ділянці внутрішнього краю правої брови, синця на переніссі та по одному садну на переніссі й на правому крилі носа, синців на передній поверхні грудної клітки справа та зліва (два), які відносяться до легких тілесних ушкоджень та рани на повіці лівого ока, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

На електронну адресу суду 30.12.2024 від захисника ОСОБА_3 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження за строками давності, відповідно до якого просить закрити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України та звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше десяти років.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 клопотання про закриття кримінального провадження за строками давності підтримав повністю, просив його задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю, підстави звільнення від кримінальної відповідальності йому зрозумілі.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, оскільки строки притягнення до кримінальної відповідальності закінчилися. Цивільний позов просив залишити без розгляду, судові витрати покласти на рахунок держави.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 не заперечувала проти задоволення клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисника щодо звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, за приписами вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції станом на дату вчинення кримінального правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції станом на дату розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи в разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Тобто кримінальним законом, який діє на час вирішення питання по суті, не погіршено становище особи, а тому підлягають застосуванню норми закону про кримінальну відповідальність та кримінально-правові наслідки діяння, що діяв на час вчинення цього діяння.

Санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_4 передбачено покарання (в редакції станом на дату вчинення кримінального правопорушення) у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправні роботи на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Санкція ч. 2 ст. 125 КК України, в редакції, яка діє на час вирішення клопотання по суті, не пом`якшує кримінальну відповідальність ОСОБА_4 , а тому підлягає застосуванню норма закону про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Дії, за які ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, вчинені 26.08.2014, тобто більше трьох років тому.

Відповідно до частин 2 і 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом не встановлено обставин ухилення від досудового розслідування або суду ОСОБА_4 , оскільки його розшук не оголошувався і провадження не зупинялося.

Також відсутні відомості про вчинення ним у цей період нового кримінального правопорушення.

При цьому, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності є нереабілітуючою підставою. Отже, однією з умов його застосування є згода обвинуваченого. Цю згоду може бути виражено клопотанням такої особи про звільнення від відповідальності або підтримкою в будь-якій формі відповідного клопотання прокурора або захисника.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання захисника і погодився з закриттям кримінального провадження з цієї підстави, винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав в повному обсязі, правову кваліфікацію своїх дій не оспорював. Суд переконався, що обвинувачений розуміє права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Згідно зі статтями 284 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що обвинувачений підтримав клопотання захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності, у суду є всі підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001161 від 17.09.2014 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стосовно цивільного позову, суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі суперечить вказаним нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження за встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілою цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди необхідно залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати слід віднести на рахунок держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст. 44, 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 285, ч. 3 ст. 288, ст. 372, 392, 395, 532 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності на підставі ст. 44, 49 КК України.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001161 від 17.09.2014, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати за проведення комісійної судово медичної експертизи № 205/22 від 05.03.2024 в розмірі 16 699 (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто дев`ять) грн 00 коп, віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої, при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілій.

Суддя ОСОБА_8