ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження №0000061 від 24.10.2024 року щодо ОСОБА_8 , за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 , поданою на вирок Новомосковького міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.11.2024 року, яким

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Донецьку, має громадянство України, раніше не був засудженим, мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст.125 КК України, із призначенням покарання:

-за ч.1 ст.125 КК України у вигляді виправних робіт строком на 6 місяців;

-за ч.2 ст.125 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 роки.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.

встановила:

Вироком суду, за обставин, викладених у його мотивувальній частині, ОСОБА_10 визнаний винним у спричиненні потерпілій ОСОБА_11 14 та 16 жовтня 2024 року, у АДРЕСА_1 умисних легких тілесних ушкоджень.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи правильність встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, як вони викладені у вироку суду, правильність встановленої судом правової кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.1 та ч.2 ст.125 КК України, просить змінити вирок суду у частині призначеного покарання, зокрема, за ч.1 ст.125 КК України, з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн; за ч.2 ст.125 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 роки. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді пробаціного нагляду строком на 2 роки та покладенням на нього передбачених пп.1,2,3 ч.2 ст.591 КК України обов`язків.

Апелянт зазначає при цьому, що судом під час призначення покарання не були враховані приписи ст.57 КК України, унаслідок чого ОСОБА_8 як особі, що досягла пенсійного віку, був призначений за ч.1 ст. 125 КК України такий вид кримінального покарання, який закон України про кримінальну відповідальність забороняє призначати виправні роботи.

Під час апеляційного розгляду матеріалів кримінального провадження:

- прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 підтримала апеляційні доводи прокурора ОСОБА_9 у повному обсязі;

- захисник ОСОБА_7 погодився із доводами апеляційної скарги прокурора у частині допущеної судом помилки під час призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.125 КК України; визначення остаточного розміру покарання залишив на розсуд апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним (ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом), обґрунтованим (ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених дослідженими доказами) і умотивованим (із наведенням належних і достатніх мотивів прийнятого рішення та підстав його ухвалення).

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його було засуджено, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація його дій за ч.1, ч.2 ст.125 КК України у апеляційній скарзі не оскаржуються, як і спрощений порядок розгляду матеріалів справи відповідно до положень ст.381 КПК України, тому апеляційним судом не перевіряються.

Перевіряючи доводи поданої апеляційної скарги представника державного обвинувачення про допущені судом помилки під час призначення ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.125 КК України, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушення.

Згідно із приписами ст.57 КК України покарання у вигляді виправних робіт встановлюється на строк від 6 місяців до 2 років і відбувається за місцем роботи засудженого, із відрахуванням у дохід держави із заробітку, у розмірі, встановленому судом, у межах від 10 до 20 відсотків.

Як убачається із встановлених судом та зазначених у вироку анкетних даних, ОСОБА_8 є особою, яка досягла пенсійного віку 63 років, і, з огляду на це, такий вид кримінального покарання, як виправні роботи, не міг застосовуватись судом під час призначення покарання за ч.1 ст.125 КК України.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, як і прохання про призначення обвинуваченому за ч.1 ст.125 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням цього, не погіршуючи процесуального становища обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів вважає за необхідне, діючи на підставі п.4 ч.1 ст.408 КК України, змінити вирок у частині призначеного покарання та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді штрафу, у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, із поглиненням зазначеного покарання більш суворим, призначеним за ч.2 ст.125 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 роки та покладенням на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ст.591 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407,408,418 та 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити у повному обсязі

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.11.2024 року щодо ОСОБА_8 змінити у частині призначеного за ч.1 ст.125 КК України покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн;

За ч.2 ст.125 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 роки.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно вважати ОСОБА_8 засудженим до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 роки та покладенням на нього передбачених пп.1,2,3 ч.2 ст.591 КК України обов`язків ;

За ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

У іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена учасниками кримінального провадження у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4