Справа № 950/906/25
Номер провадження 1-кп/950/174/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Лебедин

17 квітня 2025 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000067 від 12.02.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачена - ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до свого співмешканця ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань останнього, а також погіршення якості його життя, що виразилось у формі втоми, остраху, розгубленості, знервованості, зниження настрою, порушення сну, фізичного дискомфорту, тощо.

Так, ОСОБА_3 , о 18 год. 00 хв., 27.11.2023, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого співмешканця ОСОБА_5 в ході якої ображала його нецензурною лайкою, чим завдала шкоду його психологічному здоров`ю.

Крім того, ОСОБА_3 , о 15 год. 15 хв., 29.11.2023, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинила психологічне насильство відносно ОСОБА_5 в ході якої ображала його нецензурною лайкою, виганяла з дому та погрожувала фізичною розправою.

Крім того, ОСОБА_3 , о 20 год. 30 хв., 29.11.2023, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство відносно ОСОБА_5 в ході якої ображала його нецензурною лайкою, виганяла з дому та погрожувала фізичною розправою.

Також ОСОБА_3 , о 15 год. 00 хв., 30.11.2023, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого співмешканця ОСОБА_5 в ході якої ображала його нецензурною лайкою, виганяла з дому та погрожувала фізичною розправою.

За вказані дії ОСОБА_3 , постановою Лебединського районного суду Сумської області від 16.01.2024 визнано винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн.

Крім того, ОСОБА_3 , о 20 год. 30 хв., 07.07.2024, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого співмешканця ОСОБА_5 в ході якої висловлювалася в його адресу нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою.

Також ОСОБА_3 , о 22 год. 00 хв., 08.07.2024, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого співмешканця ОСОБА_5 в ході якої висловлювалася в його адресу нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою.

Крім того, ОСОБА_3 , о 07 год. 00 хв., 09.07.2024, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого співмешканця ОСОБА_5 в ході якої висловлювалася в його адресу нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою.

За вказані дії ОСОБА_3 , постановою Лебединського районного суду Сумської області від 03.10.2024 визнано винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Такими діями ОСОБА_3 по відношенню до потерпілого ОСОБА_5 , останньому завдано емоційного пригнічення та погіршення психологічного самопочуття.

Не зупиняючись на вчиненому, діючи з єдиним злочинним умислом, направленим на вчинення домашнього насильства відносно свого співмешканця ОСОБА_5 , о 06 год. 00 хв., 11.02.2025 ОСОБА_3 , знаходячись за місцем спільного проживання з ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, ображала останнього нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, чим завдала шкоди його психологічному здоров`ю та порушила його спокій.

Внаслідок таких систематичних дій ОСОБА_3 по відношенню до потерпілого ОСОБА_5 , останній зазнав психологічного насильства, яке виразилось в словесних образах, погрозах та згідно висновку № 216 від 25.03.2025 проведеної в ході досудового розслідування комплексної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_5 перебуває на даний час в стані нестабільної психоемоційної напруги, що супроводжується фізичним дискомфортом, знервованістю, тривожними очікуваннями. Описані обставини зумовлюють порушення нормальної життєдіяльності та відпочинку ОСОБА_5 , погіршення умов повсякденного функціонування, наявність конфліктних умов, викликають ознаки спів залежної поведінки у вигляді зниження самооцінки, знецінення власних інтересів, порушення моральних принципів, чим впливають на його звичну життєдіяльність, знижують загальну якість його життя, спричиняють неінтенсивні психологічні (моральні) страждання.

Наявний у ОСОБА_5 на даний час емоційний стан нестабільної психоемоційної напруги зумовлений (перебуває у причинно-наслідковому зв`язку) агресивною поведінкою його співмешканки. Конфліктна поведінка ОСОБА_6 постає для ОСОБА_5 психотравмуючою та викликає формування неінтенсивних негативних психоемоційних змін досліджуваного.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у скоєному визнала повністю та пояснила суду, що ОСОБА_5 є її співмешканцем, по відношенню до якого час від часу вона вчиняє насильство, а саме сімейні сварки, в ході яких ображає останнього, виражається на його адресу нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою. Втім на даний час вона подібних дій не допускає. У скоєному щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи згоду учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження показів свідків та інших доказів стосовно фактичних обставин справи, зібраних в ході досудового слідства, так як вони правильно усвідомлюються обвинуваченою, іншими учасниками процесу і ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, зважаючи на ступінь його тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує, що скоєне нею кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності притягувалася, на обліку у лікаря-психіатра та в нарко кабінеті не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд дійшов до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у межах санкції, передбаченої ст. 126-1 КК України, у виді громадських робіт, а також відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України направити останню для проходження програми для кривдників.

Цивільний позов у справі не заявлявся, речові докази та судові витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 України, і призначити їй покарання по цьому закону у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників на строк 2 місяці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_7