Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/2614/25
Провадження №1-кп/523/1053/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

у присутності потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт та угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим у кримінальному провадженні за №0000033 від 13.01.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, в силу ст.89 КК України не маючого судимості.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, -

Встановив:

За змістом обвинувального акту, 13.01.2025 року приблизно о 19:00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні бару «Сніжана», розташованому по вул. Одарія, буд.14 у м. Одесі, на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих відносин та словесного конфлікту з раніше знайомим йому ОСОБА_5 , діючи навмисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, наніс один удар ножом, який тримав у правій руці, по задній поверхні правого стегна потерпілого, спричинивши ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи за №37 від 27.01.2025 року тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани задньої поверхні правого стегна, яке викликало розлад здоров`я понад шести днів, але не більше трьох тижнів (21 день), що за критеріями п.п.2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Органом досудового слідства ОСОБА_6 висунуте обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Одночасно з обвинувальним актом до суду надано угоду про примирення, яка була укладена 15.02.2025 року між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_4 .

За змістом вказаної угоди сторони домовились на призначення ОСОБА_6 покарання за ст.125 ч.2 КК України у вигляді одного року обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України та покладенням обов`язків відповідно до положень ст.76 ч.1 КК України. Крім того, сторони погодились із обмеженням процесуальних прав на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, для потерпілого позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Також відповідно до ст.476 КПК України було з`ясовано питання, що ОСОБА_6 зрозуміло про наслідки невиконання угоди про примирення, а саме що у разі невиконання угоди потерпілий або прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст.66 ч.1 КК України, в угоді зазначається щире каяття. До обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, не зазначено.

Обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_5 , будучи ознайомленими зі своїми правами та наслідками затвердження угоди про примирення, передбаченими ст.ст.473-474 КПК України, повністю підтвердили добровільність укладення цієї угоди, при цьому не оспорюючи викладені у обвинувальному акті фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, дослідження яких не здійснювалось згідно зі ст.ст.314 ч.3 п.1, 474 ч.2 КПК України. Крім того, потерпілий підтвердив відсутність майнової шкоди та позивних вимог щодо ОСОБА_6 . Також відповідно до ст.476 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд переконався, що обвинуваченому зрозуміло про наслідки невиконання угоди про примирення.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні за наявності підстав вважав за можливе затвердити угоду про примирення, так як вона відповідає вимогам діючого КПК України, вид і розмір покарання на його думку співвідносяться з характером та ступенем скоєного ОСОБА_6 діяння, обвинувачений повністю визнав свою вину, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінального проступку відповідно до положень ст.12 КК України, від потерпілого не має ніяких претензій.

З`ясувавши думку сторін, приймаючих участь у підготовчому судовому засіданні - прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди; захисника ОСОБА_4 , яка просила затвердити угоду та призначити узгоджене між сторонами покарання; ОСОБА_6 , який погодився з кваліфікацією його дій за ознаками ст.125 ч.2 КК України, не заперечуючи обставини кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті; потерпілого ОСОБА_5 , який також просив затвердити угоду, призначивши ОСОБА_6 покарання, визначене в угоді про примирення, дослідивши обвинувальний акт та угоду, приймаючи до уваги наведені обставини, суд дійшов до висновку, що складені процесуальні документи відповідають формальним вимогам, встановленими ст.ст.291, 471 КПК України, та умови угоди не суперечать правовій кваліфікації інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, визначена міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань і співвідносяться з видом та розміром покарання, яке остаточно узгоджене між сторонами у підготовчому судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що існує достатньо обґрунтованих підстав для затвердження угоди про примирення, яка була укладена 15.02.2025 року між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_4 .

Так, за змістом ст.469 ст.1 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження.

Відповідно ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Положеннями ст.469 ст.5 КПК України регламентовано, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Статтею 314 ч.3 п.1 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, при вирішенні питання щодо затвердження угоди в частині призначення міри покарання ОСОБА_6 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними у ст.65 КК України, а саме приймає до уваги умови угоди, характер та ступінь тяжкості, суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, особу обвинуваченого, те, що він в силу ст.89 КК України вважається особою не маючої судимості, що підтверджується вимогою УІТ ГУНП в Одеській області, датованої 30.01.2025р. та долученої стороною обвинувачення до матеріалів судового провадження, має постійне місце мешкання та реєстрації, його негативне ставлення до скоєного, усвідомлення своєї провини, відсутність позовних вимог.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, згідно ст.66 ч.1 КК України, суд відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що під час досудового розслідування здійснювалось безкоштовне залучення експертів для проведення судово медичної експертиз відносно потерпілого, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак до кримінального провадження долучалися речові докази, а саме предмет схожий на ніж, який переданий на зберігання до камери схову при відділенні поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанцій №00784 від 17.02.2025р., який після набрання вироком чинності підлягає знищенню.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 з урахуванням санкції ч.2 ст.125 КК України та вимого цього Кодексу, оцінюючи у сукупності обставини, спосіб та мотивацію вчиненого кримінального правопрушення, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії проступку, приймаючи до уваги умови угоди про примирення, особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, усвідомив протиправність своїх дій, те, що він має постійне місце мешкання, його негативне ставлення до скоєного, щире каяття, відсутність матеріальних претензій, є не працевлаштованим, що в свою чергу за відсутності легальних джерел доходів унеможливлює призначення покарання у вигляді штрафу, а за відсутності офіційного місця роботи не вбачається підстав для застосування такого виду покарання як виправні роботи, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства із призначенням покарання у виді обмеження волі із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків або правопорушень.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373-374, 394-395, 469, 471, 473-476 КПК України, -

Ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 15.02.2025 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України та призначити йому узгоджене між сторонами покарання у вигляді одного року обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін один рік.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ст.76 ч.3 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області за місцем проживання ОСОБА_6 , направив копію вироку після набрання законної сили до органу, якому доручене виконання.

Речовий доказ предмет схожий на ніж, який переданий на зберігання до камери схову при відділенні поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції №00784 від 17.02.2025р. знищити.

Виконання вироку в даній частині покласти на відділення поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням обмеження права оскарження вироку відповідно до положень ст.473 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1