Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/352/25

Номер провадження: 1-кс/511/212/25

12.03.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Роздільна Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26 квітня 2023 року Роздільнянським районним судом Одеської області за частиною 1 статті 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень,

-відносно якого перебуває на розгляді Роздільнянського районного суду Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000015 від 6 січня 2025 року за статтею 336 КК України,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України

Учасники розгляду клопотання:

слідчий ОСОБА_6

прокурор ОСОБА_7

підозрюваний ОСОБА_5

захисник ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 1 лютого 2025 року, з метою збуту, умисно незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежений канабіс у вигляді подрібненої рослинної речовини, масою у висушеному стані 1,61 г, який умисно незаконно зберігав при собі з метою збуту та у межах своєї доступності до 1 лютого 2025 року.

Надалі, реалізовуючи свій прямий умисел на збут наркотичного засобу канабісу, який він попередньо незаконно придбав та зберігав, 1 лютого 2025 року о 13:32 ОСОБА_5 , перебуваючи біля місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливий мотив, всупереч вимогам статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», якими встановлено обмеження обігу наркотичних засобів, за грошові кошти у розмірі 300 гривень незаконно умисно збув ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наркотичний засіб, обіг якого обмежений канабіс, масою у висушеному стані 1,61 г.

Віднесення канабісу до наркотичних засобів, обіг яких обмежений, встановлено Законом України від 21 грудня 2023 року № 7457 та змінами, внесеними Постановою КМ України від 24 травня 2024 року №653 до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМ України від 6 травня 2000 року № 770 (таблиця II, список № 1).

Крім того, діючи повторно, ОСОБА_5 , за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 10 березня 2025 року, з метою збуту, умисно незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежений канабіс у вигляді подрібненої рослинної речовини вагою брутто 1 г, який умисно незаконно зберігав при собі з метою збуту та у межах своєї доступності до 10 березня 2025 року.

Надалі, реалізовуючи свій прямий умисел на повторний збут наркотичного засобу канабісу, який він попередньо незаконно придбав та зберігав, 10 березня 2025 року приблизно о 19:30 ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік відділення «Нової пошти» по вулиці 1 го Травня, в міста Роздільна Одеської області, переслідуючи корисливий мотив, всупереч вимогам статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», якими встановлено обмеження обігу наркотичних засобів, за грошові кошти в сумі 500 гривень умисно незаконно повторно збув ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наркотичний засіб, обіг якого обмежений канабіс вагою брутто 1 г.

Таким чином, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозра повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом огляду грошових коштів від 01.02.2025; протоколом вручення грошових коштів від 01.02.2025; протоколом вручення спеціального технічного засобу аудіо, - відео контролю від 01.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.02.2025; висновком експерта №СЕ-19/116-25/2650-НЗПРАП від 06.02.2025; протоколом контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 03.03.2025 (розсекречено); протоколом огляду від 10.03.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.03.2025; протоколом обшуку від 10.03.2025; постановою про визнання предмету речовим доказом від 10.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом огляду від 11.03.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання; іншими матеріалами кримінального провадження.

Разом із цим, органом досудового розслідування встановлено ряд ризиків, передбачених диспозицією частини 1 статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою запобігання встановленим ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам.

Стислий виклад позиції учасників розгляду клопотання.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний та захисник просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000027 від 9 січня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Частина 1 статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенння частини другої статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Санкція частини 2 статті 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна та за статтею 12 КК України за відноситься до тяжкого злочину.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до практики ЄСПЛ за статтею 5 ЄКПЛ обгрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наразі стороною обвинувачення доведена наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненням вказаних злочинів та їх кількість достатня для подальшого розслідування, а також наявність ризиків, передбачених диспозицією статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК України.

При цьому, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Разом із цим, твердження сторони захисту щодо стану здоров`я та сімейного стану підозрюваного, слідчий суддя відхиляє, оскільки захисником та підозрюваним не надано докази на їх підтвердження.

Під час розгляду можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором та слідчим доведено про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, аніж тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2025 року) з покладенням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

Вказаний розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буте завідомо непомірним для нього, оскільки ЄСПЛ у своїй практиці наголошує на необхідності встановлення розміру застави, який не є надмірним і враховує індивідуальні обставини обвинуваченого. Зокрема, у справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ підкреслив, що розмір застави повинен визначатися з урахуванням особистості підсудного, його майнового стану та стосунків з поручителями. Мета застави полягає в забезпеченні явки обвинуваченого до суду, тому вона не повинна бути надмірною та має відповідати фінансовим можливостям особи.

У справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ встановив, що національні суди не врахували фінансовий стан заявниці при визначенні розміру застави, що призвело до її надмірності. Суд зазначив, що тяжкість обвинувачень не може бути єдиним фактором для обґрунтування розміру застави; необхідно також оцінювати фінансові можливості обвинуваченого.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, на 60 днів, з моменту затримання, тобто з 10 березня 2025 року до 8 травня 2025 року (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Одночасно визначити розмір застави у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2025 року) в сумі 121 120,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися із міста Роздільна Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

-заборонити спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

В іншій частині відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, строк дії обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України 11 травня 2025 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1