Справа № 541/958/25
Провадження № 1-кс/541/217/2025
У Х В А Л А

07 березня 2025 року м. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 05.03.2025 до ЄРДР за № 0000226, клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, просив накласти арешт з позбавленням права відчуження, розпоряджання та використання, а саме, на сліди папілярних узорів рук, що відкопійовано на двадцять сім липких стрічок, жіночу куртку темно-синього кольору, яка належить ОСОБА_4 , мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A03 Core», який належить потерпілому ОСОБА_5 , які будуть зберігатися у кімнаті зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Якова Усика, 34, м. Миргород, Полтавської області.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Власник майна ОСОБА_5 подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив передати йому мобільний телефон на відповідальне зберігання.

Вивчивши клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 від 05.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.03.2025 близько 11 год. невідома особа жіночої статі за адресою: АДРЕСА_1 відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy A03 Core», який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинила останньому матеріальних збитків, сума яких встановлюється.

Допитаний у статусі потерпілого ОСОБА_5 повідомив, що 05.03.2025 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , спільно із ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 випивали алкогольні напої. Через деякий час спільного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, в результаті якого ОСОБА_9 відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy A03 Core», який належить ОСОБА_5 та покинула приміщення квартири разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

05.03.2025 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: сліди папілярних узорів рук, що відкопійовано на двадцяти семи липких стрічках та жіночу куртку темно-синього кольору.

Крім того, 05.03.2025 проведено огляд речей за участю ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A03 Core».

Постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 05.03.2025 вилучене визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Як зазначено прокурором, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказані речі, оскільки вони мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у вказаному кримінальному провадженні, можуть бути використаний як доказ, без якого неможливо в повному обсязі довести іншими способами обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки прокурором доведено, що є ознаки вчинення кримінального правопорушення та вилучені 05.03.2025 під час огляду місця події речі та мобільний телефон можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а також нести у собі відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, відповідають критеріям, викладеним у ст. 98 КПК України та були визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів та проведення відповідних слідчих дій вважаю за необхідне клопотання задовольнити.

При цьому, з урахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора частково, наклавши арешт на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A03 Core», шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження, передавши його на відповідальне зберігання власнику.

Право користування телефоном не буде перешкоджати проведенню слідчих дій, оскільки залишає за собою право збереження речових доказу у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Вищезазначений захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати власника мобільного телефона у разі необхідності надавати його у розпорядження слідчих органів, а також попередити власника про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

За вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000226 - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучено в ході огляду місця події та огляду речей 05.03.2025, а саме на:

1) сліди папілярних узорів рук, що відкопійовано на двадцяти семи липких стрічках та визначити місцем зберігання майна камеру зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Якова Усика, 34, м. Миргород, Полтавська область;

2) жіночу куртку темно-синього кольору, яка належить ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на володіння, користування і розпорядження, та визначити місцем зберігання майна камеру зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Якова Усика, 34, м. Миргород, Полтавська область;

3) мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A03 Core», який належить потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження. Передати мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A03 Core» на зберігання власнику ОСОБА_5 та зобов`язати за першою вимогою слідчого, прокурора або суду надати вказаний мобільний телефон.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1