Справа № 175/2351/25
Провадження № 1-кс/175/330/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

26 лютого 2025 року смт Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора-стажиста ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , погоджене прокурором-стажистом Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000163 від 07.02.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2025 слідча ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 , та покласти обов`язки: прибувати за кожною вимогою до СВ Краматорського РУП; не відлучатися із м. Краматорська без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або про зміну свого міста проживання.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слідчим обґрунтовано тим, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді штрафу в розмірі від двох тисяч до п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі строком до 3 років, наявністю ризиків передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливістю переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та неможливістю запобігання вказаним ризикам більш м`якими запобіжними заходами.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання і просив його задовольнити з огляду на наявність зазначених в клопотанні ризиків і неможливості застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання та застосування до нього цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Відомості про кримінальне правопорушення 07.02.2025 внесені до ЄРДР за №0000163 за попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст.309 КК України.

24.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, згідно якої він будучи особою засудженою за ст.309 КК України протягом року, а саме 07.02.2025 близько 09:00 год, перебуваючи у м. Краматорську проходив по вул. Лівобережній, де на узбіччі автодороги знайшов паперовий згорток із кристалічною речовиною білого кольору.

Будучи особою, що періодично вживає особливо небезпечні психотропні речовини та розуміючи, що в даному згортку знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання цієї особливо небезпечної психотропної речовини для власного вживання без мети збуту, після чого він поклав паперовий згорток до кишені лівого рукава куртки, тим самим незаконно, умисно придбав та почав зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP без мети збуту.

Надалі, зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP ОСОБА_7 пішов по вул. Архангельській у м. Краматорську Донецької області, таким чином продовжив умисно зберігати зазначену особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено для власного вживання без мети збуту.

Того ж дня, близько 14:10 год. ОСОБА_7 , проходячи поблизу будинку №3 по вул. Архангельській у м. Краматорську, на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», був зупинений співробітниками Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області для перевірки документів та на запитання про зберігання заборонених в обігу речовин повідомив, що в кишені лівого рукава куртки він зберігає особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP для власного вживання без мети збуту.

07.02.2025 в період часу з 14:25 год. до 14:44 год., в ході огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, розташованої поблизу будинку №3 по вул. Архангельській у м. Краматорську у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено паперовий згорток із кристалічною речовиною масою 0,4145г, яка містить в собі особливу небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яку ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту, становить 0,3268 г.

Таким чином, ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує наступне.

Згідно з положеннями статті 5 пункту 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Статтею 29 Конституції України передбачено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як визначено ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.

Про існування обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України можуть свідчити долучені до клопотання докази, а саме: протокол огляду місця події від 07.02.2025, під час якого було у ОСОБА_4 був вилучений паперовий згорток з кристалічною речовиною; протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; висновком експерта від 12.02.2025.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» у справі від 23 січня 2012 року № 30671/04 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Так ризик переховування від органу досудового розслідування або/та суду обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Наявність даного ризику у відповідності до КПК України не означає, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме переховування, однак достатньо встановити, що він має реальну можливість здійснити такі дії у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, яке відноситься до категорії нетяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 3 років, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує у разі визнання винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, у зв`язку із чим слідчий суддя вважає, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Також слідчий суддя вважає, що обґрунтованими є доводи сторони обвинувачення про існування ризика, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_4 , будучи засудженим за ч.1 ст.30 КК України на протязі року вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом психотропних речовин. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України - є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Згідно ст. 181 КПК України до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі може бути застосований запобіжний захід - домашній арешт, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Як встановлено під час розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання у м. Краматорську, де проживає разом із дружиною та дитиною, раніше судимий за ч.1 ст.309 КК України, а тому на думку слідчого судді до підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 статті 194 КПК України, що обумовлені ризиками, про які зазначено слідчим в клопотанні, на строк два місяці.

Саме такий запобіжний захід буде достатнім для дотримання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, відповідатиме меті застосування запобіжного заходу, запобіганням реалізації встановлених ризиків, а також не буде занадто обтяжливим заходом для підозрюваного.

На підставі вищезазначеного, керуючись вимогами статей 176 - 178, 181, ч.4,5 ст. 194, 196, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_2 .

Дата закінчення дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту 24 квітня 2025 року.

Відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та виконувати наступні обов`язки:

1) не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків до 24 квітня 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган поліції за місцем проживання підозрюваного.

Апеляція на ухвалу може бути подана безпосередню до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1