Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/320/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2025 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження матеріали продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за апеляційними скаргами захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Кіровського районного суду м.Кіровограда від 26 березня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченим:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.255 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24.05.2025 року включно.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.255 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24.05.2025 року включно.

Крім того, цією ухвалою продовжено запобіжний захід стосовно ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Кіровського районного суду м.Кіровограда перебуває кримінальне провадження №0000772 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.5 ст.255 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.5 ст.255 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.1 ст.255 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.255 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.255 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.255 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.310 КК України.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 26 березня 2025 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24.05.2025 року включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, оцінюючи суворість можливого покарання обвинувачених, тяжкість висунутого обвинувачення, суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачені, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, можуть переховуватися від суду, впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Вищезазначені обставини є необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинувачених під вартою.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що крім тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, ні органом досудового розслідування, ні судом першої інстанції не наведено жодного доказу відносно нього в обґрунтування заявлених ризиків для продовження строків тримання під вартою. Вказує, що в справі не має жодного доказу причетності його підзахисного до інкримінованих кримінальних правопорушень. Крім того, вказує, що суд не врахував доводи захисту стосовно визначення альтернативи запобіжного заходу у вигляді застави. Зазначає, що суд при винесені ухвали не в повній мірі врахував вимоги передбачені статтею 178 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 , має постійне місце проживання, до затримання проживав у своєму будинку, має тяжкі хронічні захворювання, а також має на утриманні матір похилого віку, яка також хворіє на хронічні захворювання.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати стосовно нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою та визначити розмір застави. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказані прокурором ризики відсутні. Вказує, що доказів його причетності до інкримінованих йому злочинів, не існує. Крім того, вказує, що під час розгляду в суді першої інстанції було порушено його право на захист.

Прокурор, обвинувачені та їх захисники, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційних скарг не заявляли, при цьому захисники подали клопотання про розгляд справи без їх участі, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст.422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки та здоров`я населення. При цьому ОСОБА_7 , ОСОБА_6 раніше неодноразово судимі. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів після закінчення іспитового строку. Обвинувачені офіційно непрацевлаштовані, не мають стійких соціальних зв`язків. При цьому докази у кримінальному провадженні не досліджувалися у повному обсязі, свідки не допитувалися.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченим запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилаються в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, дані про особу обвинувачених, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Крім цього, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку з яким погоджується колегія суддів, що відповідно до п.п. 4,5 ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення застави у кримінальному провадженні не встановлено. Тому, доводи апеляційних скарг в цій частині не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційних скарг стосовно того, що не доведено наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Також, доводи апеляційних скарг стосовно причетності обвинувачених до інкримінованих їм злочинів, колегія суддів визнає необґрунтованими та передчасними, оскільки вказані доводи є предметом дослідження розгляду справи по суті.

Крім того, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно того, що під час розгляду в суді першої інстанції було порушено його право на захист, не заслуговують на увагу, оскільки під час розгляду в суді першої інстанції приймав участь його захисник.

Доводи апеляційної скарги захисника стосовно не врахування судом позитивних характеристик ОСОБА_6 , також не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції належним чином врахував характеризуючі данні на обвинуваченого та продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених під вартою, не доведено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції, із урахуванням вище викладеного та вищевказаних ризиків, які встановлені, колегія суддів, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг, а тому ухвалу суду першої інстанції, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Кіровограда від 26 березня 2025 року, якою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24.05.2025 року включно залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)