Справа № 199/5743/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі, у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, яке знаходиться поза межами приміщення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра, клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Титарівка Воронезької області, російської федерації, з середньою загальною освітою, вдівця, який працює на посаді слюсаря у ТДВ «Шахта «Білозерська», не має на своєму утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке надійшло до суду 28.04.2025 року, ставиться питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1 п. 5 ч.2 ст. 115, п.5 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтуванні клопотання зазначено, що 27.04.2025 року приблизно о 01. 00 хв., ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до приміщення магазину «Надія», розташованого за адресою: Донецька область, м.Добропілля, вул.Миколи Чернявського буд. 13, де перебували його знайомі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також його дружина ОСОБА_10 , з якою у нього на ґрунті ревнощів виник словесний конфлікт.

У ході зазначеного конфлікту ОСОБА_11 вимогливо запропонувала ОСОБА_5 покинути приміщення магазину «Надія» та не заважати їм відпочивати, внаслідок чого ОСОБА_5 покинув приміщення магазину «Надія».

Після чого, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вбивства ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , способом небезпечним для життя багатьох осіб, близько 01.30 години 27.04.2025 року, повернувся до приміщення магазину «Надія» та перебуваючи у безпосередній близькості з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 взяв у праву руку бойовий припас - гранату Ф-1, яку до цього зберігав у купі вугільного попелу біля зазначеного магазину, привів у бойову готовність гранату Ф-1, витягнувши кільце запалу та кинув у бік останніх.

Внаслідок вказаних умисних дій ОСОБА_5 стався вибух гранати Ф-1, під час якого потерпілій ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: множинних осколкових поранень грудної клітини, що приникають у плевральну порожнину праворуч, із забоєм правої легені та правобічним гемопневматороксом, множинних осколкових поранень голови, тулуба, передньої черевної стінки, одне із яких проникає у черевну порожнину, з пораненням правої та лівої долі печінки, внутрішньочеревинної кровотечі, травматичного та геморагічного шоку 1-2 ст., вогнепального уламкового переламу обох кісток лівої гомілки зі зміщенням, наявністю множинних ран, пошкодження передньої в/гомілкової артерії, а потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: множинних вогнепальних осколкових поранень верхніх та нижніх кінцівок, грудної клітки зліва, непроникних, обох сідниць, попереку непроникних, вогнепальної осколкового поранення підколінної ділянки зліва з повним руйнуванням підколінної артерії і вени, гострої зворотної ішемії лівої нижньої кінцівки, вогнепального багатоуламкового перелому ліктьової кістки зліва, геморагічного шоку 3 ступеня.

Таким чином, ОСОБА_5 виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а саме умисного вбивства, вчиненого способом небезпечним для життя багатьох осіб, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, що врятувало життя ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .. Після вчинення зазначених злочинних дій ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що може бути затриманим на місці, з місця вчинення кримінального правопорушення втік.

Крім цього, в результаті дій ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді мінно-вибухової травми, від яких остання померла у КНП «Добропільська ЛІЛ».

Також, ОСОБА_5 у березні 2025 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу ЗОШ № 6 м.Добропілля, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Миколи Чернявського буд. 2, діючи умисно, не маючи передбаченого законом дозволу, з метою незаконного носіння, зберігання, придбання боєприпасів, всупереч вимогам чинного законодавства України, а саме: Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992, наказу Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, бойових припасів до них і вибухових речовин», у насадженній траві знайшов гранату Ф-1 із запалом типу УЗРГМ-2, що відповідно до акту перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів відноситься до категорії боєприпасів, яку взяв у руки, тим самим незаконно придбав її, після чого став її незаконно носити.

У подальшому, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що придбана ним граната Ф-1 із запалом типу УЗРГМ-2 відноситься до категорії боєприпасів, незаконно, зберігаючи її при собі без передбаченого законом дозволу, переніс до купи вугільного попелу біля магазину «Надія», за адресою Донецька область, м.Добропілля, вул.Миколи Чернявського буд. 13, де незаконно зберігав її до 27.04.2025 року.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.2 ст. 15, п.1 п.5 ч.2 ст.115 КК України, тобто у закінченому замаху на умисне вбивство, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб;

- п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто у умисному вбивстві, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб;

- ч.1 ст.263 КК України, тобто у незаконному носінні, зберіганні та придбанні бойових припасів, без передбачених законом дозволу.

27.04.2025 року відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за №0000250, із попередньо-визначеною правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 15, п. 1 п. 5 ч.2 ст. 115, п.5 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

27.04.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.04.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1 п. 5 ч.2 ст. 115, п.5 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень ґрунтовно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 27.04.2025 року;

- допитом свідка ОСОБА_12 ;

- допитом свідка ОСОБА_13 ;

- допитом свідка ОСОБА_14 ;

- допитом свідка ОСОБА_15 ;

- допитом свідка ОСОБА_16 ;

- допитом свідка ОСОБА_17 ;

- допитом свідка ОСОБА_18 ;

- протоколом затримання ОСОБА_5 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 ;

- допитом підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого та особливо тяжких злочинів і за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з метою уникнення відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, може переховуватись від суду. Крім цього, ОСОБА_5 на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей або осіб похилого віку не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем свого мешкання, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість можливого понесення покарання, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

2. Незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що основним свідками у кримінальному провадженні є особи, які мають дружні відносини з підозрюваним. Покази яких мають істотне значення у кримінальному провадженні для доведення винуватості підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень. Крім цього враховуючи, що слідство триває лише добу, частина свідків ще не встановлена та не допитана слідчим, що у свою чергу дасть можливість підозрюваному незаконного впливу і на них аналогічним чином, що у свою чергу може призвести до уникнення підозрюваним законного справедливого покарання.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином.

4. Вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчиняв злочин проти життя та здоров`я особи, яке виразилося у нанесенні тілесних ушкоджень, які призведи до смерті його дружини, та отриманні тілесних ушкоджень іншим особам. Зазначений факт, свідчить про схильність підозрюваного ОСОБА_5 вирішувати побутові питання, шляхом насилля, та заподіяння тілесних ушкоджень із застосуванням особливо небезпечних та вибухонебезпечних предметів.

Тобто, є обґрунтовані підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти переліченим вище ризикам під час судового розгляду кримінального провадження №0000250.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 просили задовольнити клопотання та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання не заперечували.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , вважаю необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.

27.04.2025 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000250, із попередньо-визначеною правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 15, п. 1 п. 5 ч.2 ст. 115, п.5 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

27.04.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.04.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1 п. 5 ч.2 ст. 115, п.5 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктом 5 частини першою статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно звернути увагу на рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», яким встановлено, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

У справі «Смірнов проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

За таких обставин вважаю, що клопотання та матеріали, надані слідчим, доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1 п. 5 ч.2 ст. 115, п.5 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, та підтверджується доказами у кримінальному провадженні у їх сукупності.

Клопотання та матеріали, надані слідчим, свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України), вчинити нове кримінальне правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Ці ризики вказують на те, що до ОСОБА_5 не можуть бути застосовані інші, менш суворі запобіжні заходи відповідно до п.1-4 ч.1 ст.176 КПК України, оскільки не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбаченим чинним законодавством та забезпечення можливості виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового слідства.

Будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_5 не може за станом здоров`я перебувати в умовах слідчого ізолятору відсутні та слідчому судді не надані.

Крім цього, відповідно до п.1) ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 повідомлено про підозру щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Титарівка Воронезької області, російської федерації, з середньою загальною освітою, вдівця, який працює на посаді слюсаря у ТДВ «Шахта «Білозерська», не має на своєму утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його у державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4» Управління державної пенітенціарної служби у Дніпропетровській області, на 60 діб з моменту фактичного затримання, тобто з 27.04.2025 року строком до 25.06.2025 року включно.

Ухвала набирає чинності негайно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1