Справа № 367/1831/22
Провадження по справі № 1-кп/367/303/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0002263 від 19.10.2021року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Буча Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, а саме: в тому, що він 18 жовтня 2021 року близько 19 години 40 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вулиці Леха Качинського, що в місті Буча Бучанського району Київської області, зі сторони автодороги «Київ - Ковель», на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг вулиці Леха Качинського (головна) та вулиці Києво-Мироцької, що в місті Буча, водій ОСОБА_4 при виконанні повороту ліворуч на вулицю Києво-Мироцьку, діючи в порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. Розділу 34 Правил дорожнього руху України, де вказано; «1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах: позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей», перетнув вузьку суцільну лінію розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, та в порушення вимог п.п. 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху України, де сказано: «10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.», «16. 13. Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч. Цим правилом, повинні керуватися між собою і водії трамваїв.», проявляючи злочинну недбалість, виїхав у смугу зустрічного руху, де не надав перевагу в русі та здійснив зіткнення із зустрічним транспортним засобом - мопедом марки «SUZUKI-Let's4» без реєстрації, (рама № НОМЕР_2 ), під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по вулиці Леха Качинського в напрямку автодороги «Київ - Ковель».

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій вказаного мопеда - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого багатоуламкового перелому обох кісток правої гомілки в проксимальній третині зі зміщенням уламків, з наявністю рваної рани в області верхньої третини правої гомілки по передньо-медіальній її поверхні, що сполучається з зоною перелому (дно рани - «великогомілкова кістка роздроблена на уламки»), які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали в результаті ДТП.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Суть пред`явленого йому обвинувачення є зрозумілою. В теперішній час щиро кається у скоєному злочині, просив суд суворо не карати.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно 18 жовтня 2021 року близько 19 години 40 хвилин, керуючи автомобілем марки «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вулиці Леха Качинського, що в місті Буча Бучанського району Київської області, зі сторони автодороги «Київ - Ковель», на нерегульовапому перехресті нерівнозначних доріг вулиці Леха Качинського (головна) та вулиці Києво-Мироцької, що в місті Буча, при виконанні повороту ліворуч на вулицю Києво-Мироцьку, виїхав у смугу зустрічного руху, здійснив зіткнення з транспортним засобом - мопедом марки «SUZUKI-Let's4» під керуванням водія ОСОБА_6 , результатом чого стала дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було заподіяно тілесні ушкодження потерпілому. У вчиненому розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Кваліфікацію його дій за ст. 286 ч. 2 КК України не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю. Зазначив, що відшкодував потерпілому матеріальну шкоду в повному обсязі. Додатково пояснив, що за свій 25 річний досвід водія не здійснив жодного ДТП. Просив не позбавляти його водійських прав, оскільки, він працює водієм, і це є його єдиний заробіток.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обвинувачення, викладене стосовно ОСОБА_4 в обвинувальному акті, додатково зазначив, що обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України не встановлено. Просив визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік, з можливістю застосування положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік. Речовими доказами розпорядитись відповідно до ст. 100 КПК України. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувати.

Згідно поданої потерпілим ОСОБА_6 заяви від 22 червня 2022 року, що засвідчена приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7 , зареєстрована в реєстрі за № 68 вбачається, що ОСОБА_6 цією заявою заявляє, що обізнаний із фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 18 жовтня 2021 року в місті Буча на нерегульованому перехресті, нерівнозначних вулиці Ляха Качинського (головна) та вулиці Києво-Мироцької. Підтверджує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду завдану у зв`язку із вищезгаданою дорожньо-транспортною пригодою, на загальну суму - 41939,0 (сорок одна тисяча дев`ятсот тридцять дев`ять) гривень 00 копійок. Факт відшкодування моральної та матеріальної шкоди підтверджується розпискою від 22 червня 2022 року. У зв`язку з тим, що між ним, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , були врегульовані всі питання щодо завданих йому матеріальних та моральних збитків, зобов`язується не мати в подальшому жодних претензій, майнового та/або не майнового (морального) характеру до ОСОБА_4 , не вимагати, в тому числі в судовому порядку та в порядку досудового розслідування у кримінальному проваджені, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0002263 від 19.10.2021 року, від ОСОБА_4 компенсації будь-якої шкоди, пов`язаної із ДТП від 19.10.2021 року. Підтверджує, що у зв`язку із ДТП від 19.10.2021 року, він не поніс будь-яких інших збитків або додаткових витрат аніж ті, що були відшкодовані йому. Він, ОСОБА_6 , підтверджує, що діє вільно, свідомо, добровільно, розуміє та на власний розсуд, без будь-якого примусу, як фізичного так і психологічного, не порушуючи права третіх осіб, бажаючи реального настання правових наслідків, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, усвідомлюючи значення своїх дій та керуючись ними, не помиляючись щодо обставин, викладених у цій заяві, діючи без впливу оману, за відсутності будь-яких заперечень, щодо кожної умови цієї заяви, розуміючи значення заяви, умови та її правові наслідки. Після здійснення відшкодування моральної та матеріальної шкоди не матиме жодних претензій до ОСОБА_4 , не пред`являтиме будь-яких позовів у майбутньому, не вимагатиме жодного покарання в рамках розслідування кримінального провадження за фактом вчинення ОСОБА_4 дорожньо-транспортної пригоди. Просить кримінальне провадження № 0002263 від 19.10.2021 року закрити, у зв`язку із врегулювання з ним всіх спірних питань, щодо його здоров`я та завданої шкоди, потерпілим себе не вважає.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просив не призначати додаткового покарання, оскільки, його підзахисний працює водієм, та це його єдиний заробіток, при позбавленні права керувати транспортними засобами, суд позбавить ОСОБА_4 роботи, та єдиного джерела отримання доходів.

На підставі наведеного, суд приймає заяву потерпілого від 22 червня 2022 року, що засвідчена приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7 , зареєстрована в реєстрі за № 68 достовірним, належним та допустимим доказом, оскільки, вон3а підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, та отримані у порядку встановленому КПК України, та узгоджуються з дослідженими доказами.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину викладеного у даному вироку суду доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Також, судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 який раніше несудимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, працює водієм-експедитором у ТОВ «Стандарт Логістик», з місця проживання характеризується посередньо, про що свідчать: характеристика, надана дільничим офіцером поліції Ірпінського ВП ГУНП в Київській області, довідки КНП «Ірпінська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради Київської області від 28.10.2021 року, вимога щодо судимості та його свідчення.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинений ним злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, думку потерпілого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

З врахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого злочину, і даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведені обставини, та те, що обвинувачений посередньо характеризується по місцю проживання, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, вчинив тяжкий злочин, не перебуваючи в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, свою вину визнає, щиро кається, спричинену шкоду відшкодував в повному обсязі, працює водієм, доказів щодо сімейного стану обвинуваченого та доказів перебування на його утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб, стороною захисту не надано суду, позицію прокурора який просить обрати обвинуваченому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з урахуванням ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік, та призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік, позицію потерпілого, який зазначав, що не має жодних претензій до обвинуваченого, який в повній мірі відшкодував йому усі завдані матеріальні та моральні збитки, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, та застосувати до нього вимоги ст.75 КПК України, так як на думку суду останнього можна виправити без ізоляції від суспільства.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з послідуючими змінами, у кожному випадку призначення покарання за ч. 1 та 2 ст. 286 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Призначення додаткових покарань має важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим так і іншими особами, у зв`язку з чим судам при постановленні вироку слід обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового.

Вирішуючи питання про призначення додаткового покарання, слід зазначити, що санкція ч. 2 ст. 286 КК України, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, надає можливість суду як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи. Закон про кримінальну відповідальність не містить імперативних обмежень щодо можливості позбавлення права керування транспортними засобами осіб, для яких діяльність, пов`язана з користуванням таким правом, є основним джерелом доходу. Вказане положення закону України про кримінальну відповідальність носить альтернативний характер застосування. Відповідна правова позиція викладена в постанові колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 08.02.2018 року у справі за №361/2704/16-к.

В постанові Третьої судової палати ККС ВС від 15.01.2020 року у справі за №161/537/18, Верховний суд вказав, що термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання. Також колегія суддів зазначила, що закон про кримінальну відповідальність не містить імперативних обмежень щодо можливості позбавлення права керувати транспортними засобами осіб, для яких діяльність, пов`язана з користуванням таким правом, є основним джерелом доходу. Існування цієї обставини потребує лише більш виваженого підходу під час обрання заходу примусу, з урахуванням загальних засад справедливості, гуманізму та індивідуалізації.

Обговорюючи доцільність призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ст. 286 ч.2 КК України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи особу обвинуваченого, зокрема його несудимість, та посередню характеристику з місця проживання, ступінь тяжкості та наслідки скоєного кримінального правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_4 працює водієм в ТОВ «Стандарт Логістик» та від наявності права керування транспортними засобами фактично залежить його дохід, що є єдиним джерелом його проживання, беручи до уваги позицію прокурора, наполягав на призначенні додаткового покарання обвинуваченому, думку потерпілого, який з цього приводу не висловив своєї позиції, проте в заяві від 22 червня 2022 року, що засвідчена приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7 , зареєстрована в реєстрі за № 68, зазначив, що не вимагатиме жодного покарання в рамках кримінального провадження, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що є складовим елементом принципу верховенства права, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.

Процесуальні витрати по даному кримінальному за проведення експертиз слід покласти на обвинуваченого.

Судові витрати у кримінальному провадженні - вартість проведеної експертизи від 26.11.2021 № СЕ-19/111-21/53356-ІТ в сумі 2402,68 грн. підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.

Судові витрати у кримінальному провадженні - вартість проведеної експертизи від 24.11.2021 № СЕ-19/111-21/51007-ІТ в сумі 2059,44грн. підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.

Судові витрати у кримінальному провадженні - вартість проведеної експертизи від 09.11.2021 № СЕ-19/111-21/51001-ІТ в сумі 1372,96грн. підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.

Судові витрати у кримінальному провадженні - вартість проведеної експертизи від 08.11.2021 № СЕ-19/111-21/51003-ІТ в сумі 1716,20грн. підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого суд не застосовує.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 369-374, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи від 26.11.2021 № СЕ-19/111-21/53356-ІТ в сумі 2402,68 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи від 24.11.2021 № СЕ-19/111-21/51007-ІТ в сумі 2059,44грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи від 09.11.2021 № СЕ-19/111-21/51001-ІТ в сумі 1372,96грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи від 08.11.2021 № СЕ-19/111-21/51003-ІТ в сумі 1716,20грн.

Речовий доказ по даному кримінальному провадженню: автомобіль марки «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - залишити у його власника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Речовий доказ по даному кримінальному провадженню: мопед марки «SUZUKI-Let's4» без р/н, (рама № НОМЕР_2 ) - залишити у його власника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речовий доказ по даному кримінальному провадженню: медичну документацію (медичну карту стаціонарного хворого № 5865/892 та диск з рентгенограмами) на ім`я ОСОБА_6 , щодо лікування тілесних ушкоджень, отриманих в результаті ДТП, яка відбулася 18.10.2021 близько 19:40 год. в місті Буча Бучанського району Київської області, повернути до Комунального некомерційного підприємства «Ірпінська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради Київської області.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Ірпінського міського суду Київської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1