Справа № 953/1503/24
н/п 1-кс/953/9148/24
"17" грудня 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Валуйки Бєлгородської області РФ, громадянина України, пенсіонера, з вищою освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України,
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який продовжений у встановлений законом порядку.
Та у період часу з 26 лютого 2022 року по 10 вересня 2022 року територія Куп`янського району Харківської області була тимчасово окупована збройними формуваннями Російської Федерації.
Під час досудового розслідування встановлено, що у період часу з 26 лютого 2022 року по 01 липня 2022 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_4 , перебуваючи на території Куп`янського району Харківської області, добровільно надав згоду генеральному директору т.зв. «государственного предприятия «Купянская железная дорога» на призначення його на посаду т.зв. «начальника участка связи цеха №05 «Линейная связь» участка Ковшаровка Тропа, производственного подразделения «Купянская дистанция сигнализации и связи» государственного предприятия «Купянская железная дорога», створеного окупаційною владою.
Після чого 01 липня 2022 року ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, написав заяву про працевлаштування на посаду т.зв. «начальника участка связи цеха №05 «Линейная связь» участка Ковшаровка Тропа, производственного подразделения «Купянская дистанция сигнализации и связи» государственного предприятия «Купянская железная дорога».
Того ж дня ОСОБА_4 на підставі трудового контракту № 955 від 01 липня 2022 року, укладеного з т.зв. «генеральным директором государственного предприятия «Купянская железная дорога», призначено на посаду т.зв. «начальника участка связи цеха №05 «Линейная связь» участка Ковшаровка Тропа, производственного подразделения «Купянская дистанция сигнализации и связи» государственного предприятия «Купянская железная дорога». Так у період часу з 01 липня 2022 року по вересня 2022 року ОСОБА_4 здійснював господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, зокрема, здійснював покладені на нього керівництвом т.зв. государственного предприятия «Купянская железная дорога» обов`язки, використовуючи при цьому виробничі потужності та матеріальні ресурси АТ «Укрзалізниця», а саме: організовував та безпосередньо виконував ремонтні роботи, пов`язані з налагодженням та відновленням всіх видів зв`язку з метою забезпечення сталої (безперебійної) роботи об`єктів критичної інфраструктури залізничної галузі на тимчасово окупованій території Харківської області в інтересах окупаційної влади; забезпечував вирішення потреб окупаційних військ РФ, пов`язаних з налагодженням, прокладенням або відновленням зв`язку, в інтересах окупаційної влади; забезпечував контроль виконання завдань, наданих керівництвом виробничого підрозділу т.зв. «Купянская дистанция сигнализации и связи», керівництвом т.зв. государственного предприятия «Купянская железная дорога» та представниками збройних формувань держави-агресора РФ.
Крім того, у першій половині липня 2022 року,більш точний час не встановлений, під керівництвом ОСОБА_4 на виконання завдання представників збройних формувань держави-агресора РФ було організовано відновлення зв`язку на території м. Куп`янську, зокрема відновлено зв`язок на потужностях АТ «Укрзалізниця» між військкоматом (в якому знаходилась військова комендатура збройних сил РФ) та лікарнею швидкої допомоги.
21 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:даними повідомлення ГВ ЗНД УСБУ в Харківській області про вчинення кримінального правопорушення від 20.02.2024; даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 19.03.2024; даними протоколів допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; даними протоколів огляду від 20.03.2024, 26.03.2024, 21.03.2024, 24.08.2024, 19.05.2023; даними протоколів огляду приміщень від 12.02.2024; даними протоколу огляду документів від 12.10.2024.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2024 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18 грудня 2024 року без визначення розміру застави.
12 грудня 2024 року постановою заступника керівника обласної прокуратури продовжений строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме - до 21 січня 2025 року включно.
Слідчий зазначає, що з метою закінчення досудового розслідування у строк до 18 грудня 2024 року у вказаному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих та процесуальних дій для забезпечення всебічного і повного дослідження обставин кримінального провадження, зокрема: встановити та допитати свідків з числа працівників т.зв. государственного предприятия «Купянская железная дорога», а також місцевих мешканців Куп`янського району Харківської області, отримати висновок експерта Харківського НДЕКЦ МВС України за результатом проведення експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів, зібрати характеризуючі відомості стосовно ОСОБА_4 , виконати процесуальні дії, спрямовані на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з чим наразі виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , який спливає 18 грудня 2024 року.
Обґрунтовуючи необхідність продовження строку дії застосованого щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 підозрюється у тому числі у вчиненні нетяжкого злочину у сфері основ національної безпеки України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Крім того, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема може знищити, сховати або спотворити документи щодо діяльності т.зв. підрозділу «Купянская дистанция сигнализации и связи» государственного предприятия «Купянская железная дорога»», які мають істотне значення для вказаного кримінального. Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення дають підстави вважати про його негативну налаштованість до суверенітету та незалежності України, а також посадових осіб органів державної влади України, військовослужбовців Збройних сил України та співробітників правоохоронних органів, які забезпечують національну безпеку України, що в свою чергу свідчить про можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України.
Прокурор ОСОБА_20 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий ОСОБА_21 судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, з підстав, викладених у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання слідчого.
Захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання слідчого, але висловив свої заперечення щодо незгоди з підставами продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
21 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2024 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18 грудня 2024 року без визначення розміру застави.
12 грудня 2024 року постановою заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_22 продовжений строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме - до 21 січня 2025 року включно.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Положення чинного Кримінального процесуального кодексу України вказують, що важливим елементом при встановленні підстав для продовження строку дії запобіжного заходу є не лише наявність ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу, а і ті обставини, що до завершення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу вони не зменшилися або з`явилися нові. Доведення таких обставин покладається на слідчого, прокурора.
Слідчий суддя враховує, що пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків, передбачених законом і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, слідчий звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 посилається на те, що останній обґрунтовано підозрюється кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними повідомлення ГВ ЗНД УСБУ в Харківській області про вчинення кримінального правопорушення від 20.02.2024; даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 19.03.2024; даними протоколів допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; даними протоколів огляду від 20.03.2024, 26.03.2024, 21.03.2024, 24.08.2024, 19.05.2023; даними протоколів огляду приміщень від 12.02.2024; даними протоколу огляду документів від 12.10.2024.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178, 199 КПК України враховує дані про особу підозрюваного, який має зареєстроване місце мешкання, однак на території Харківської області, пенсіонер, розлучений, раніше не судимий, проте наразі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері основ національної безпеки України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна, тому слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
До того ж ризик переховування від суду та слідства зростає в умовах воєнного стану та війни.
Слідчий суддя зазначає, що тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваної.
Також слідчий суддя вважає доведеним стороною обвинувачення під час судового розгляду клопотання ризик знищення, сховання або спотворення будь-яких з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Крім того, стороною обвинувачення підтверджений ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи процедуру отримання показань свідків судом.
Отже, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати кримінальному провадженню або ж створять загрозу суспільству.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя вивчав можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_4 хоча і є раніше не судимий, але на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна, а також враховуючи, що встановлені ухвалою слідчого судді від 23 жовтня 2024 року ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Висновок слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про наявність заявлених стороною обвинувачення ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваної під вартою.
Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи вищенаведені відомості, у слідчого судді не виникає сумнівів щодо наявності та доведеності ризиків, якими слідчий та прокурор обґрунтовує необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу як тримання підозрюваного під вартою, оскільки ризики, які існували на час застосування цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, а саме - суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, його вік та репутацію, міцність соціальних зв`язків, ризик продовження протиправної поведінки, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а отже запобіжний захід у виді тримання під вартою на даній стадії процесу в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного на цій стадії досудового розслідування є недостатнім, щоб забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.
За вказаних підстав слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування, тобто до 21 січня 2025 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
Враховуючи положення ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, а також беручи до уваги підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 при продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваного інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197 КПК України,
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" у межах строку досудового розслідування до 21 січня 2025 року включно без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали встановити до 21 січня 2025 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складений 18 грудня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1