Справа № 697/2970/24
Провадження № 1-кп/697/81/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Каневі Черкаської області кримінальне провадження № 0000307 від 30.12.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселий Хутір Чорнобаївського району Черкаської області, українця, громадянина України, який проходить військову службу у складі 2 кулеметного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, освіта середня спеціальна, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу під час мобілізації на посаді номера обслуги 2 кулеметного взводу 2 механізованого батальйону вказаної військової частини, у військовому званні «солдат», діючи з прямим умислом на придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, всупереч встановленому законом порядку, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, п.п 2.3.2, 8.1, 8.2, 8.12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 Департаментом профілактики правопорушень Міністерства внутрішніх справ України, Розділу I,V,X Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 359 від 29.06.2005 у редакції наказу Міністерства оборони України 20.10.2015 № 569, за невстановлених обставин, придбав два бойових припаси, які відповідно до висновків експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України № КСЕ-19/124-24/14333 від 11.10.2024 та № КСЕ-19/124-24/14458 від 24.10.2024, являються бойовими оборонними осколковими ручними гранатами Ф-1, після чого, продовжуючи свій умисел, за невстановлених обставин, перемістив зазначені бойові припаси із місця придбання до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де заховав в тумбочці на балконі вказаної квартири та продовжив зберігати без передбаченого законом дозволу до 06.10.2024.

У подальшому, ОСОБА_7 , 06.10.2024 близько 16 год. 13 хв., перебуваючи на балконі квартири за адресою: АДРЕСА_2 , взяв до рук одну із вказаних гранат Ф-1, привів останню в бойову готовність, висмикнувши кільце із шплінтом із запалу та метнув зазначений предмет в двір будинку за адресою: АДРЕСА_3 , після чого граната вибухнула, пошкодивши транспортні засоби.

Після цього, 06.10.2024 у період часу з 21 год. 50 хв. до 22 год. 50 хв., до постановлення ухвали слідчого судді працівниками відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого в тумбочці на балконі вказаної квартири були виявлено та вилучено бойовий припас гранату Ф-1, яку ОСОБА_7 продовжував зберігати без передбаченого законом дозволу.

Крім того, він же, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді номера обслуги вказаної військової частини, у військовому званні «солдат», 06.10.2024 близько 16 год. 13 хв., більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, перебуваючи на балконі квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 115, 116, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, діючи з прямим умислом на грубе порушення громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, грубо порушуючи громадський порядок, що виразилось в ігноруванні та зневажливому ставленні до загальноприйнятих норм моралі та існуючих у суспільстві правил і норм поведінки, бажаючи протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, взяв до рук бойовий припас гранату Ф-1, яку попередньо придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та зберігав в тумбочці на балконі вказаної квартири, привів останню в бойову готовність, висмикнувши кільце із шплінтом із запалу, метнув зазначений предмет в двір будинку за адресою: АДРЕСА_3 , який являється громадським місцем, після чого граната вибухнула, в результаті чого відбулось осколкове пошкодження транспортних засобів, які знаходилися в дворі зазначеного будинку, а саме: автомобіля марки «Jeep Renegade», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належного потерпілому ОСОБА_5 , автомобіля марки «Subaru Legacy», реєстраційний номер НОМЕР_3 , належного потерпілому ОСОБА_8 та автомобіля марки «Opel Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_4 , належного потерпілій ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та пояснив, що у 06.10.2024 він знайшов дві гранати у тумбочці на площадці в будинку АДРЕСА_3 , після чого переніс за місцем свого проживання (квартира АДРЕСА_4 ). 06.10.2024 на балконі квартири він висмикнув кільце і викинув гранату через вікно у двір будинку, при цьому знаючи, що там можуть бути люди і автомобілі. Граната вибухнула і пошкодила автомобілі. Цивільний позов він визнає повністю, але на час розгляду кримінального провадження немає можливості повністю відшкодувати збитки. У вчиненому щиро розкаюється.

Прокурор у судовому засіданні просив застосувати до обвинуваченого покарання за ч. 1 ст. 263 КК України - 3 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 296 КК України 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від призначеного покарання, встановивши відносно нього іспитовий строк на 3 роки, з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, матеріальних претензій до обвинуваченого не мають, оскільки шкоду ним відшкодовано повністю, покарання просили призначити не пов`язане із позбавленням волі із застосуванням іспитового строку.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні цивільний позов підтримав та просив його задовольнити, щодо міри покарання погодився з прокурором.

У зв`язку з визнанням обвинуваченим вини в повному обсязі, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та визначив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, обмежившись його допитом та вивченням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи показання обвинуваченого, зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч.3 ст. 349 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене органами слідства обвинувачення ОСОБА_7 доведено, його дії суд кваліфікує за:

- за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу;

- за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та відшкодування збитків потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 згідно ст.67 КК України, суд не встановив.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем? ?проживання характеризується позитивно, за місцем проходження служби посередньо, має на утриманні непрацездатних батьків та сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, визнав вину повністю, щиро розкаявся, є військовослужбовцем та виявив бажання продовжити військову службу, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин.

Враховуючи наведене, виходячи з основних засад призначення покарань, визначених ст. 65 КК України, та з метою попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, з урахуванням всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, таке покарання буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Остаточне покарання слід призначити із застосуванням ст. 70 КК України.

Щодо цивільного позову.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 129 КПК України, суд постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди суд виходить з вимог ст. 1166 ЦК України, де зазначено, що майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно аналітичного висновку про визначення вартості матеріальних збитків в наслідок пошкодження автомобіля «Jeep Renegade», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість матеріального збитку становить 65062,00 грн., тому суд вважає за необхідне задовольнити пред`явлений позов в цій частині.

Задоволенню також підлягає вимога про стягнення витрат на проведення оцінки вартості шкоди в сумі 1400,00 грн.

У частині відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

При вирішенні питання про задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди, суд враховує характер протиправних дій обвинуваченого, ступінь вини відповідача, глибину душевних страждань позивача, внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, також судом враховуються роз`яснення, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Суд приходить до висновку, що в результаті пошкодження майна (автомобіля), який належить потерпілому ОСОБА_5 йому була спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які потерпілий зазнав у зв`язку з моральними стражданнями через неправомірні дії обвинуваченого, втрата часу на відновлення автомобіля, стрес через порушення права власності, внаслідок чого у нього був порушений звичний ритм життя, він вимушений був докладати додаткових заходів для відшкодування шкоди, тощо.

За таких обставин, суд, враховуючи визнання позовних вимог і виходячи з засад розумності та справедливості визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілому ОСОБА_5 в сумі 20000,00 грн., яка підлягає стягненню з обвинуваченого.

Процесуальні витрати по справі в сумі 13132,35 грн. за проведення судових експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Оскільки суд не призначає покарання пов`язане з позбавленням волі, запобіжний захід у виді тримання під вартою слід скасувати, звільнивши обвинуваченого з під варти із залу судових засідань.

Доля речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 3 (три) роки іспитового строку.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з під варти із залу судових засідань негайно.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 13132,35 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_5 86462,00 грн., з яких 66462,00 грн. матеріальної шкоди, та 20000,00 грн. моральної шкоди.

Речові докази:

- зразки ґрунту з вирви, спусковий важіль від запалу, двадцять металевих предметів з вирви, металевий уламок із салону автомобіля, кільце зі шплінтом від підривника, підривник та корпус гранати - безпечні частини, що залишилися після проведення експертизи, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області знищити;

- один DVD-R диск із записом з нагрудної камери та один DVD-R диск із записом з соціальної мережі «TikTok», які зберігаються в матеріалах кримінального провадження що перебувають в Черкаській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони центрального округу залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення судового рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1