УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/4255/25

Провадження № 1-кс/712/1673/25

08 квітня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси внесене в кримінальному провадженні № 0001060, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2025 року клопотання слідчого слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 125 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001060 від 22.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 125 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всупереч вимог Положення про дозвільну систему затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 (далі Положення) та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілів патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622 (далі Інструкція), у невстановлений досудовим розслідування час, місці та спосіб, без передбаченого законом дозволу придбав та зберігав пістолет «ZORAKI», моделі 914 S, № НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, цілеспрямовано, достовірно знаючи, що предмет, який він придбав, є вогнепальною зброєю, зберігання і носіння, якого без відповідного дозволу є незаконним, порушуючи п.п. 8,9,10,11,12 Інструкції, не маючи відповідного дозволу, передбаченого Положенням, зберігав вищевказаний пістолет «ZORAKI», моделі 914 S, № НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., до моменту виявлення та вилучення, тобто до 22.03.2025.

22.03.2025 близько 18 години 00 хвилини, ОСОБА_4 , перебував неподалік будинку № 56 по вул. Шкільна в с. Будище, Черкаського району, Черкаської області, де був помічений працівниками поліції, які виконували службові обов`язки по забезпеченню громадського порядку на території Черкаського району, Черкаської області, після чого в ході застосування до нього превентивних заходів встановлено, що останній зберігає при собі заборонені в обігу предмети.

Після чого, у період часу з 22 год. 49 хв. до 23 год. 33 хв., в ході затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, останній добровільно видав працівникам поліції з правої кишені штанів, котрі були одягнуті на ньому, пістолет, який відповідно до висновка експерта від 27.03.2025 №СЕ-19/124-25/4678-БЛ являється гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю пістолетом «ZORAKI», моделі 914 S, № НОМЕР_1 , промислового виробництва фірми «АТК arms ltd» Туреччина, калібру 9 мм Р.А., в конструкції якого саморобним способом внесені зміни шляхом видалення захисних елементів в каналі ствола, що не відповідає вимогам Стандарту МВС України СОУ 78-19-002:2010 «Пістолети та револьвери стартові». Вказаний пістолет, придатний до здійснення пострілів пістолетними шумовими, газовими та пістолетними патронами травматичної дії калібру 9 мм Р.А, для стрільби патроном роздільного спорядження (куля, картеч та ін. діаметром до 6,1 мм) використовуючи при цьому штатні газові чи холості патрони, при цьому стріляні снаряди володіють достатньою вражаючою здатністю для заподіяння людині чи тварині небезпечних для життя або смертельних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Будище, Черкаського району, Черкаської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2010 року народження, ОСОБА_8 , 2013 року народження, учасником бойовий дій, інвалідом, не являється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

31.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду; можливе вчинення іншого кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Слід брати до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , розуміючи, що йому оголошено підозру у вчиненні тяжкого злочину, матиме реальну можливість змінити місце проживання і переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досягненню завдання кримінального провадження та досягненню цілей покарання (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), даний ризик обґрунтовується тим, що у ОСОБА_4 відсутнє постійне офіційне місце роботи, у зв`язку із чим матиме реальну можливість змінити місце свого проживання, переїхати до іншого населеного пункту та переховуватися від органу досудового розслідування і суду.

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваною обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не має офіційного джерела доходів та він може вчинити новий умисний злочин з метою отримання матеріальної вигоди.

Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний проживає по сусідству з потерпілим, а також в межах одного населеного пункту, де проживаються більшість свідків кримінального правопорушення, з якими знайомий підозрюваний.

З викладеного вище вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення злочину, крім цього може вчинити нове кримінальне правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Таким чином в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд його задоволити.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дане клопотання підлягає до часткового задоволення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є домашній арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини щодо особи підозрюваного.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується: протоколом затримання, висновком експерта, протоколом прийняття заяви, поясненням, повідомленням про підозру.

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Суд вважає обґрунтованими доводи слідчого та прокурора щодо існування ризиків, а саме ризик переховування від органу досудового розслідування, ризик впливу на свідків та потерпілого. Про існування таких ризиків свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, який на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого може бути призначене покарання у виді реального позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства та незаконного впливу на свідків та потерпілого шляхом підбурювання, вмовляння, залякування чи підкупу.

Також при визначенні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК).

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу.

Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Згідно з правовою позицією в справі ЄСПЛ «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Судом враховується ступінь стійкості соціальних зв`язків підозрюваного, який офіційно не працює, підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

З урахуванням вищевикладених обставин, беручи до уваги обставини події у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 враховуючи зміст ризиків, на запобігання якого необхідне застосування запобіжного заходу та особу підозрюваного, вважаю за необхідне застосування до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обмеженням залишати житлове приміщення у нічний час доби та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

При цьому суд враховує, що поведінка підозрюваного під час вчинення інкримінованих йому дій в контексті обставин життєдіяльності свідчить про неспроможність до об`єктивного повноцінного самоконтролю та недостатність застосування до підозрюваного менш суворих заходів, оскільки такі запобіжні заходи на теперішній час не забезпечать достатніх гарантій належної процесуальної поведінки останнього.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183-184, 193 194, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляд домашнього арешту на 60 діб в межах строку досудового розслідування, тобто до 29 травня 2025 року з обмеженням залишати житло у нічний час доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 21 год. до 06 год. без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні.

В період введення воєнного стану на території України, дозволити підозрюваному ОСОБА_4 , після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги», відлучатися з місця проживання з метою перебування в укритті.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному та направити начальнику ГУНП в Черкаській області для організації її виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено 10 квітня 2025 року