Справа № 761/8569/25
Провадження № 1-кс/761/6301/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000133 від 06.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000133 від 06.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на: квартира, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 01); земельна ділянка за кадастровим номером :09:010:0050 (реєстраційний номер об`єкта 01); земельна ділянка за кадастровим номером :09:010:0049 (реєстраційний номер об`єкта 01).

Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000133 від 06.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК України.

Так в ході досудового розслідування у даному кримінальному досліджуються обставини злочинної діяльності громадян України, які у складі злочинної організації, переслідуючи корисливі мотиви, бажаючи збагатитися у незаконний спосіб, у період з кінця листопада-початку грудня 2022 року по серпень 2023 року, здійснювали організацію незаконного переправлення осіб чоловічої статі призовного віку через державний кордон України під виглядом волонтерів за системою ЄКІС («Шлях»), чим здійснили перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період з комплектації їх військових підрозділів та формування мобілізаційного резерву.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що вказана злочинна організація була створена та підконтрольна ОСОБА_6 , який з метою вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки та у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, переслідуючи на меті особисте збагачення, створив та керував діями злочинної організації до складу якої, окрім нього, увійшли, зокрема, ОСОБА_5 , а також інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи у невстановленій досудовим розслідуванням кількості, що приймали участь у злочинній організації та у запланованих та скоюваних ним злочинах.

Так, слідчий в своєму клопотанні зазначає, що ОСОБА_7 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та часу, але не раніше кінця листопада-початку грудня 2022 року, на виконання вказівок ОСОБА_6 щодо масштабування злочинної діяльності, яку провадить організована останнім злочинна організація, залучив до такої діяльності ОСОБА_5 , якому згідно з відведених йому функцій покладалися обов`язки з підшукування «клієнтів» та їх відповідне інструктування на кінцевих етапах реалізації злочинного плану. Відповідно до відповіді Головного управління персоналом Генерального Штабу Збройних Сил України організація переправлення вказаних осіб без законних на те підстав створює загрозу обороноздатності та призводить до зриву мобілізаційної поставки особовим складом.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що за результатами вжитих злочинною організацією заходів з організації незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб чоловічої статі через державний кордон України, у період з кінця листопада- початку грудня 2022-го року по серпень 2023 року було переправлено понад 60 громадян України чоловічої статі, які підлягають призову на військову службу/ мобілізації.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , переслідуючи корисливі мотиви, визначивши напрямок та специфікацію вказаної злочинної організації залучив до такої діяльності розгалужену мережу посередників - виконавців злочинів, серед яких ОСОБА_5 .

18.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до інформаційної довідки №409004434 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_5 на праві власності належить наступне нерухоме майно: квартира, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 01); земельна ділянка за кадастровим номером :09:010:0050 (реєстраційний номер об`єкта 01); земельна ділянка за кадастровим номером :09:010:0049 (реєстраційний номер об`єкта 01).

Таким чином, слідчий в своєму клопотанні просить, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, накласти арешт на вищезазначене майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Також слідчий в своєму клопотанні відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України просив розглянути його без участі власника нерухомого майна та зацікавлених осіб для попередження можливості відчуження вказаного майна.

В судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву, в якій просив здійснити розгляд клопотання без його участі та задовольнити клопотання про арешт майна з підстав у ньому наведених.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Так, у провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000133 від 06.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК України.

Звернення слідчого з клопотанням про арешт на вказане нерухоме майно зумовлено необхідністю забезпечення подальшої можливої конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Як убачається з витягу з кримінального провадження № 0000133 від 06.02.2025, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий в клопотанні порушує питання про накладення арешту на майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , а саме, на: квартира, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 01); земельна ділянка за кадастровим номером :09:010:0050 (реєстраційний номер об`єкта 01); земельна ділянка за кадастровим номером :09:010:0049 (реєстраційний номер об`єкта 01).

З матеріалів клопотання вбачається, що 18.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК Україниу вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим у відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України останній набув статусу підозрюваного у скоєнні згаданих кримінальних правопорушень.

Санкція ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 332 КК України, за якими, зокрема, підозрюється ОСОБА_5 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

А тому, у разі доведення винуватості ОСОБА_5 , зокрема, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 332 КК України, майно, яке належить на праві власності підозрюваному підлягатиме конфіскації у дохід держави.

Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

З огляду на наведене та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000133 від 06.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яке належить йому на праві власності, шляхом заборони відчуження та розпорядження, без заборони користуватися ним, а саме, на:

-квартира, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 01);

-земельна ділянка за кадастровим номером :09:010:0050 (реєстраційний номер об`єкта 01);

-земельна ділянка за кадастровим номером :09:010:0049 (реєстраційний номер об`єкта 01).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1