Провадження № 1-кс/761/9732/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київської області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000070 від 11.03.2025

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Київської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000070 від 11.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно з розпорядженням сільського голови Вороньківської сільської ради від 09.11.2021 № 344-к ОСОБА_6 призначено на посаду завідувача сектору архітектури, містобудування та капітального будівництва виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Відповідно до Положення про сектор архітектури, містобудування та капітального будівництва виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, затвердженого рішенням Вороньківської сільської ради від 10.08.2021 № 329-9VII (далі - Положення), сектор: сприяє виконавчим органам громади у вирішенні питань соціально-економічного розвитку населених пунктів громади; розглядає пропозиції суб`єктів містобудування щодо визначення території, вибору, вилучення (викупу) та надання земель для містобудівних потреб згідно з містобудівною документацією, розробляє та подає до сільської ради висновки з цих питань; розробляє та надає в установленому порядку забудовникам містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, будівельні паспорти на будівництво індивідуальних житлових будинків загальною площею до 500 кв.м з господарськими будівлями та спорудами; здійснює розгляд містобудівної документації і готує висновки щодо їх погодження; готує відповідним органам висновки щодо відповідності до діючої містобудівної документації самовільно збудованих будинків та споруд; координує виконання на території громади проектно-вишукувальних робіт у сфері містобудування; погоджує топографічні плани, призначені для будівництва об`єктів містобудування, інженерних мереж і споруд до ділянок будівництва, здійснює систематизацію зазначених матеріалів, забезпечує в установленому порядку своєчасний розгляд заяв, звернень і скарг громадян, інших суб`єктів містобудування з питань, що належать до його компетенції; надає відповідно до закону паспорти прив`язки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності; погоджує проекти розміщення та архітектурні рішення об`єктів благоустрою, монументального і монументально-декоративного мистецтва, зовнішньої реклами у межах своїх повноважень.

Відповідно до п. 4 Положення завідувач сектору здійснює керівництво сектором, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності, сприяє створенню належних умов праці сектору; подає на затвердження сільському голові положення про сектор; розробляє посадові інструкції працівників сектору та подає їх на затвердження сільському голові в установленому законом порядку; планує роботу сектору, вносить пропозиції щодо формування планів роботи затверджених планів роботи; вживає заходів до удосконалення організації та підвищення ефективності роботи сектору; звітує перед сільським головою про виконання покладених на сектор завдань та затверджених планів роботи; вносить пропозиції щодо розгляду на засіданнях виконавчого комітету питань, що належать до компетенції сектору, та розробляє проекти відповідних рішень; підписує та візує документи в межах своєї компетенції, дає дозвіл на тиражування службових документів, підготовку та видачу копій і витягів з документів; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_6 забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Відповідно до ч. 1 примітки до ст. 364 КК України - службовими особами у статті 368 КК України є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_6 в силу займаної посади, обіймає в органі місцевого самоврядування посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто згідно

п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

Відповідно до примітки до ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-5, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, керівники і заступники керівників органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Враховуючи, що ОСОБА_6 є керівником структурного підрозділу органу місцевого самоврядування - завідувач сектору архітектури, містобудування та капітального будівництва виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, вона являється службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Однак, у порушення вищезазначених норм законодавства та своїх посадових обов`язків, ОСОБА_6 будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище вчинила тяжкий корупційний злочин за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.02.2025 до завідувача сектору архітектури, містобудування та капітального будівництва виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області - ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_7 , який діє за дорученням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які являються власниками земельних ділянок на яких знаходиться база відпочинку «Кльове місце», за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Вороньків, масив Луговий, вул. Блакитна, 8б, з приводу введення в експлуатацію додаткових нежитлових приміщень на вказаній базі відпочинку.

Після чого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на прохання та одержання неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 24.03.2025 о 13:30 год знаходячись в службовому кабінеті за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Вороньків, вулиця Паркова, 2, діючи умисно, в порушення вищезазначеного законодавства, зловживаючи своїм службовим становищем, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання повідомила ОСОБА_7 , що для отримання майбутнього дозволу на введення додаткових приміщень у експлуатацію, останнього необхідно надати їй неправомірну вигоду у сумі 460 000 гривень, із яких половину вказаної суми потрібно передати відразу, а іншу частину після отримання дозволу на введення приміщень у експлуатацію.

Після чого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на прохання та одержання неправомірної вигоди службовою особою, залучивши до вчинення зазначеного кримінального правопорушення чоловіка ОСОБА_10 , який отримає грошові кошти від ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на прохання та одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 , діючи умисно, в порушення вищезазначеного законодавства, зловживаючи своїм службовим становищем, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 25.03.2025 приблизно о 14:05 год перебуваючи в службовому кабінеті за адресою: АДРЕСА_1 надала ОСОБА_10 , вказівку щодо отримання грошових коштів від ОСОБА_7 у сумі 230 000 гривень.

Так, ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_6 , 25.03.2025 о 14:45 год знаходячись у приміщенні бази відпочинку «Кльове місце», за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Вороньків, масив Луговий, вул. Блакитна, 8б, діючи умисно, в порушення вищезазначеного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання отримав від ОСОБА_7 , неправомірну вигоду в сумі 230 000 гривень за надання у майбутньому дозволу на введення додаткових приміщень які будуть збудовані на базі відпочинку «Кльове місце» за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Вороньків, масив Луговий, вул. Блакитна, 8б в експлуатацію.

Отже, ОСОБА_6 будучи особою, яка займає відповідальне становище, зловживаючи своїм службовим становищем, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання за пособництвом ОСОБА_10 одержала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 230 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_10 підозрюється у пособництві одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди в значному розмірі для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого службового становища за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування, 25.03.2025 ОСОБА_10 затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та вилучено:

- грошові кошти у сумі 5000 гривень, купюрами по 1000 грн. - 5 штук (AA1058642, БП3718549, ВТ0855436, АР6547041, АЛ7413220), які поміщено до спецпакету № PSP1183448, з підписами учасників;

- предмети зовні схожі на грошові кошти номіналом 1000 грн. у кількості 225 одиниць із номерами на них АЕ2565960, які поміщено до спецпакету № WAR1003864;

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 13C», із номером телефону НОМЕР_1 , з ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_10 , поміщено до спецпакету № PSP1183449, з підписами учасників.

У подальшому, 25.03.2025 року постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області, вказані вище речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки вони є засобами вчинення кримінального правопорушення та можуть зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як докази факту та обставин вчиненого кримінального правопорушення.

25.03.2025 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, арешт вказаного у клопотанні майна, для кримінального провадження, буде мати доказове значення.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення необхідних експертиз прийняття законних рішень у кримінальному провадженні, прокурор просить слідчого суддю накласти арешт на вказане майно.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив слідчого суддю його задовольнити.

Представник власника майна проти задоволення клопотання заперечив, та зазначив що походження грошових коштів є невідомим.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки речових доказів, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного у клопотанні майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_5 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено у ОСОБА_10 , під час затримання останнього у порядку ст. 208 КПК України, а саме на:

-грошові кошти у сумі 5000 гривень, купюрами по 1000 грн - 5 штук (AA1058642, БП3718549, ВТ0855436, АР6547041, АЛ7413220);

-предмети зовні схожі на грошові кошти номіналом 1000 грн у кількості 225 одиниць із номерами на них АЕ2565960;

-мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 13C», із номером телефону НОМЕР_1 , з ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1