Справа № 137/1/25
Провадження №11-кп/801/555/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 26.02.2025, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання в порядку ч. 5 ст.72 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 26.02.2025 відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання в порядку ч. 5 ст.72 КК України.

Не погодившись з постановленим рішенням суду засуджений ОСОБА_8 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та задовольнити його клопотання. Вважає, що судом першої інстанції при постановленні судового рішення було порушено принцип верховенства права, закріпленого в Конституції України.

Заслухавши доповідь судді, виступ засудженого на підтримку апеляційної скарги, захисника та прокурора щодо залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.

Зі змісту ст. 539 КПК України вбачається, що питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішується судом за клопотанням передбачених цією нормою закону осіб, а клопотання, пов`язане з виконанням вироку щодо особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015, у разі засудження до позбавлення волі, суд зараховує строк попереднього ув`язнення особи в межах того ж кримінального провадження з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; д) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» № 3352-XII від 30.06.1993, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Із аналізу наведених норм закону слід зробити висновок, що до попереднього ув`язнення, яке зараховується у строк відбуття покарання, відноситься строк з моменту затримання особи в рамках одного і того ж кримінального провадження чи застосування до неї запобіжного заходу та до набрання вироком законної сили.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18.01.2017 ОСОБА_8 в межах кримінального провадження, внесеного 16.01.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. ОСОБА_8 був затриманий 16.01.2017. Таким чином, в межах кримінального провадження №0000017 ОСОБА_8 перебував під вартою з моменту затримання з 16.01.2017.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11.10.2021 ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі. У вироку зазначено, що запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили вирішено залишити без змін тримання під вартою, строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили; на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16.01.2017 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07.04.2022 вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.10.2021 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 14.12.2022 ухвалу Вінницького апеляційного суду від 07.04.2022 щодо ОСОБА_8 залишено без змін.

Згідно розпорядження про виконання вироку, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.10.2021 щодо засудженого ОСОБА_8 набрав законної сили 07.04.2022 згідно ухвали Вінницького апеляційного суду.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_8 перебував під вартою як запобіжним заходом з 16.01.2017 та йому вироком від 11.10.2021 повністю зарахований період попереднього ув`язнення у межах кримінального провадження №0000017 до набрання вироком законної сили, а саме з 16.01.2017 по 07.04.2022 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 № 838-VIII, тобто з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Перебування ОСОБА_8 у СІЗО №13 м. Києва під час касаційного перегляду судового рішення не є попереднім ув`язненням, оскільки вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.10.2021 набрав законної сили 07.04.2022 на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 07.04.2022.

Отже, доводи засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання не є слушними.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування чи зміну ухвали суду першої інстанції при апеляційному розгляді судового провадження не встановлено.

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 26.02.2025, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання в порядку ч. 5 ст.72 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4