СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/1036/24
Провадження №1-кп/547/107/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року сще Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпілі Градизька селищна рада, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 07.08.2024 за № 0000255, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Іванівка, Семенівського району, Полтавської області, громадянин України, маючому середню-спеціальну освіту, не працюючому, не маючому на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 03.07.2012 Семенівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 153 КК України до 11 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 249, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України,

у провадженні пред`явлено цивільний позов прокурора в інтересах потерпілого Градизької селищної ради про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2024 близько 09:00 год. обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу, прибув до водойми р. Сула Сулинського заказника, розташованого в с. Липове Кременчуцького району Полтавської області (координати місцевості 49,476841, 32,682221), з метою вилову риби для своїх особистих потреб.

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_4 зайшов в брід до водойми річки Сула Сулинського заказника, розташованого в с. Липове Кременчуцького району Полтавської області, де, перебуваючи на відстані 5 м. від берега, встановив до водойми «павук», який виготовлений із сіткоснастевих матеріалів наступних розмірів: довжина алюмінієвої вудки 220 см., розмір екрану 150х150 см., розмір вічко 65х65 мм.

07.08.2024 близько 13:00 год. ОСОБА_4 в аналогічний спосіб повернувся до залишеного у водоймі «павука», та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, здійснив незаконний вилов риби, яку витяг з павуком на берег, після чого, під час обвічковування риби, був виявлений працівниками відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області.

Таким чином, ОСОБА_4 в результаті незаконного зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу, забороненим знаряддям лову - «павуком», порушив вимоги п.п. 3.1, 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, пп.14 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства», ст. 27 Закону України «Про тваринний світ».

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 незаконно добув вид риби карась сріблястий у кількості 11 шт., що відноситься до водних живих ресурсів загальнодержавного значення, чим заподіяв істотну шкоду водним біоресурсам держави в особі Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, яка складає 9595,63 грн.

Зазначеним діянням обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 Кримінального кодексу України - незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Крім цього, 08.08.2024, приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , розпивав спиртні напої разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 , на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де подальшому відбувся конфлікт в ході якого ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс не менше двох ударів металевою трубою по голові та не менше восьми ударів по лівій руці, потерпілого ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження, після чого покинув територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_4 , згідно висновку експерта №240 від 14.08.2024 ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження:

1) у вигляді відкритого перелому лівої ліктьової кістки в нижній третині, забійної рани лівого передпліччя та перелом тіла нижньої щелепи праворуч кваліфікуються, як тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п.п. 2.2.1. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.)

2) у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, синця в області обох повік лівого ока, саден в лівій завушній області та лівій лобно-скроневій області кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров?я (пункт 2.3.1 «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень. Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».

3) у вигляді садна по верхній поверхні лівого плечового суглобу кваліфікується, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження (пункт 2.5.1 «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень. Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».

Зазначеним діянням обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Крім цього, 28.08.2024, близько 20:00 год., обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи, в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_3 , розташованому за місцем мешкання ОСОБА_6 , будучи агресивно налаштованим, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що виникли в результаті сварки між ними, ОСОБА_4 , маючи на меті викликати в потерпілої реальне побоювання за своє життя та посягаючи на її особисту безпеку, почав погрожувати ОСОБА_6 у словесній формі: «Я тебе вб`ю!»; «Я тебе покалічу!».

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що ця погроза може викликати у ОСОБА_6 побоювання за своє життя і бажаючи цього, 29.08.2024, близько 03 год. 20 хв., здійснив замах на підпал будинку, де мешкає остання, чим підтвердив реальність своїх погроз, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

В подальшому, ОСОБА_4 , 29.08.2024 близько 05 годин 00 хвилин, із свого мобільного телефону, із абонентським номером: НОМЕР_1 , надіслав три СМС-повідомлення, на мобільний телефон, із абонентським номером: НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_6 , наступного змісту: «Це тільки начало!»; «Дальше гранати полетять!»; «Не спасе тебе ніхто!».

Внаслідок вищевказаних погроз вбивством ОСОБА_4 в адресу потерпілої ОСОБА_6 , остання мала реальні підстави побоюватись здійснення цих погроз.

Зазначеним діянням обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 129 Кримінального кодексу України - погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.

Крім цього, 29.08.2024 близько о 03 год. 25 хв., обвинувачений ОСОБА_4 прибув до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_6 . На ґрунті попередньої сварки із ОСОБА_6 , ОСОБА_4 вирішив підпалити вказаний житловий будинок, задля чого взяв із собою дві скляні пляшки з паливно-мастильними речовинами.

В подальшому, маючи умисел на знищення та пошкодження чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, ОСОБА_4 підійшов до паркану житлового будинку АДРЕСА_3 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 та із використанням заздалегідь заготовлених двох скляних пляшок з паливно-мастильними речовинами, з метою знищення та пошкодження будинку АДРЕСА_3 , свідомо виконав дії, спрямовані на виникнення пожежі.

Зокрема ОСОБА_4 підпалив вказані заздалегідь заготовлені пляшки з паливно-мастильними речовинами, та одну пляшку кинув на дах вказаного будинку, а іншу під будинок, в результаті чого сталось загоряння та пожежа будинку, яку швидко ліквідувала потерпіла ОСОБА_6 .

Внаслідок вищевказаних дій, згідно висновку пожежно-технічної експертизи № СЕ-19/117-24/16465-ПТ від 26.09.2024, встановлено, що на території домоволодіння, де мешкає потерпіла ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 виникло 2 осередки горіння, а саме на даху будинку та на землі під вікном будинку, причиною виникнення пожежі на території домоволодіння, встановлено джерело запалювання, занесене ззовні з ознаками попередньої підготовки.

Внаслідок цього, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у закінченому замаху на умисне знищення та пошкодження майна, шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

Зазначеним діянням обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України - закінчений замах на умисне знищення та пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Потерпілий Градизька селищна рада просить розглядати справу за відсутності свого представника, поданий в її інтересах позов прокурора підтримує.

Потерпілий ОСОБА_7 бажав би отримати принаймні відшкодування коштів на лікування від обвинуваченого, щодо покарання покладається на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_6 просить розглядати справу за її відсутності. Щодо покарання покладається на розсуд суду.

Учасники судового провадження не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Відтак суд, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд цього кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин кримінального провадження, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів щодо його особи і речових доказів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в діяннях визнав повністю, шкодує про свої дії. Дав покази, що рибу виловлював "павуком" для своїх потреб. Наміру продавати рибу не мав. Вже сплатив 5000,00 грн шкоди селищній раді. Наразі не має решти коштів щоб сплатити все. Конфлікт із ОСОБА_7 виник після того, як ОСОБА_7 посперечався із матір`ю обвинуваченого. Дійсно неодноразово вдаряв потерпілого через обурення його діями щодо матері. Усі тоді були у стані алкогольного сп`яніння. Щодо погрози і підпалу пояснив, що перебуваючи у нетверезому стані досить емоційно сперечався із потерпілою ОСОБА_8 щодо проживання у будинку. При цьому також була її тітка. Обвинувачений вважав, що його "кинули" щодо будинку, його намагалися звідти вигнати, тому на емоціях погрожував вбивством і надалі вкинув у двір 2 пляшки з сумішшю щоб спалити будинок. Невелику пожежу, яка від цього почалася, загасили інші люди. ОСОБА_4 погоджується із запропонованою прокурором мірою покарання. Просить застосувати умовне покарання, готовий і буде "відмічатися". Просив врахувати, що має дещо запальний характер і тому так поводив себе. Просить повернути йому сім-карту, яка була у мобільному телефоні потерпілої ОСОБА_8 .

Обвинувачений є здоровим, на обліку у лікарів невропатолога, нарколога чи психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується переважно незадовільно.

За зазначених обставин, суд вважає встановленою і доведеною провину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 249, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України, за вчинення яких він підлягає покаранню у запропонованих прокурорам видах і розміром покарань.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На інші обтяжуючі обставини обвинувальний акт не вказує.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує межі, установлені у санкціях частин статей Особливої частини КК України, що передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; особу винного; встановлені обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання; так званий спрощений порядок розгляду кримінального провадження по суті; сукупність кримінальних правопорушень; позицію потерпілих.

Зважаючи на вказані обставини у їх сукупності суд вважає, що покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень має бути призначене у виді обмеження волі за ч. 1 ст. 249 і за ч. 1 ст. 129 КК України і у виді позбавлення волі за ч. 1 ст. 122 і за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України; а остаточне покарання - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, у виді 4 років позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого від покарання з випробуванням відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком тривалістю 2 роки, що також пропонувалося прокурором як можливе покарання і на застосування якого погодився обвинувачений.

На підставі ст.ст. 961, 962 КК України застосувати спеціальну конфіскацію щодо незаконно виловлених 11 карасів, які 07.08.2024 прийнято на зберігання головним державним інспектором Полтавського рибоохоронного патруля ОСОБА_9

На підставі ст. 100 КПК України знищити усі інші речові докази у провадженні окрім спортивної куртки, футболи, шортів, кросівок, коробки сірників і сім-карти для мобільного телефона, які повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , та мобільного телефону Nokia, який повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Арешт майна, що накладений ухвалою слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 09.08.2024 № 527/2250/24, - скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави 20705,15 грн документально підтверджених витрат на залучення експерта.

Задовольнити повністю визнаний обвинуваченим цивільний позов прокурора про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого 4595,63 грн шкоди, завданої потерпілому Градизькій селищній раді внаслідок порушення природоохоронного законодавства як такий що ґрунтується на положеннях ч. 1 ст. 10, ст. 27, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 63 Закону України "Про тваринний світ" і ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1192 Цивільного кодексу України.

Клопотання про застосування до обвинуваченого нового запобіжного заходу не подано.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 1, 2, 7, 84-86, 91, 94, 118, 131, 170, 176, 177, 318, 337, 349, 368, 369, 371, 373-376, 392-395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 249, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України, за якими призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 249 КК України - обмеження волі на строк 1 рік;

- за ч. 1 ст. 122 КК України - позбавлення волі на строк 1 рік;

- за ч. 1 ст. 129 КК України - обмеження волі на строк 1 рік;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 України - позбавлення волі на строк 4 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Арешт майна, що накладений ухвалою слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 09.08.2024 № 527/2250/24, - скасувати.

На підставі ст.ст. 961, 962 КК України застосувати спеціальну конфіскацію щодо 11 карасів, які 07.08.2024 прийнято на зберігання головним державним інспектором Полтавського рибоохоронного патруля ОСОБА_9 .

Усі інші речові докази у провадженні, які перебувають у КЗ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області - знищити, окрім спортивної куртки, футболки, шортів, кросівок, коробки сірників і сім-карти для мобільного телефона, - які повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , та мобільного телефону Nokia, - який повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 20705,15 грн процесуальних витрат на залучення експерта.

Цивільний позов прокурора про стягнення майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Градизької селищної ради 4595,63 грн шкоди, завданої порушення природоохоронного законодавства.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченим, потерпілому, його представнику право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1