Справа №635/8/25
Провадження №1-в/635/290/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

секретар судових засідань ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19.03.2004 року Московським раи?онним судом м. Харкова за ст.ст. 186 ч.2, 186 ч.3, 70 КК Украіни до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК Украі?ни звільнении? з іспитовим строком на 3 роки;

- 24.01.2006 року Московським раи?онним судом м. Харкова за ст.ст. 186 ч.2, 71 КК Украі?ни до 7 років позбавлення волі. Звільнении? 25.06.2010 року умовно-достроково на невідбутии? строк 2 роки 3 місяці 13 діб;

- 26.04.2012 року Фрунзенським раи?онним судом м. Харкова за ст.ст. 15 ч.2 185 ч.2, 71 ч.1 КК Украі?ни до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнении? 22.08.2014 року по відбуттю строку покарання;

- 16.03.2017 року Фрунзенським раи?онним судом м. Харкова за ст.ст. 186 ч.2, 15 ч.2, 186 ч.2, 70 ч. 1 КК Украі?ни до 4 років 3 місяців,позбавлення волі;

- 25.05.2017 року Московським раи?онним судом м. Харкова за ст, 186 ч.2,70 ч.4 КК Украіни до 4 років 3 місяці позбавлення волі, Звільнении? 16.10.2019 року за відбуттям строку покарання;

засуджений 14.10.2021 року Фрунзенським раи?онним судом м. Харкова за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч. 1 КК Украі?ни до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК Украі?ни враховуючи частково відбуте покарання за вироком від 12.07.2021 року Фрунзенського раи?онного суду м, Харкова за ст. 186 ч.2 КК Украі?ни, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений 14.10.2021 року Фрунзенським раи?онним судом м. Харкова за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч. 1 КК Украі?ни до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК Украі?ни враховуючи частково відбуте покарання за вироком від 12.07.2021 року Фрунзенського раи?онного суду м, Харкова за ст. 186 ч.2 КК Украі?ни, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 26.05.2021 року.

Кінець строку відбування покарання 26.11.2025 року.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України.

Від засудженого і представника ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» надійшли до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки ОСОБА_4 не довів свого виправлення, він протягом відбування покарання мав 4 стягнення, і 4 заохочення, останнє із яких у квітні 2024 року, тобто майже протягом року більше заохочень не мав, процесуальні витрати і шкоду потерпілому відшкодував у сумі 170 грн., ризик вчинення повторного правопорушення і ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній, тому вважає недоцільним застосовувати до нього ст.81 КК України.

Суд, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали особової справи на засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 , він раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів.

Засуджений 14.10.2021 року Фрунзенським раи?онним судом м. Харкова за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч. 1 КК Украі?ни до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК Украі?ни враховуючи частково відбуте покарання за вироком від 12.07.2021 року Фрунзенського раи?онного суду м, Харкова за ст. 186 ч.2 КК Украі?ни, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

З 27.05.2021 року знаходився ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

З 17.03.2023 року відбуває строк покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія №100».

Згідно характеристики на засудженого, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби ДУ «Темнівська ВК №100» майором внутрішньої служби ОСОБА_5 та погодженої із заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи полковником внутрішньої служби ОСОБА_6 від 13.01.2025 року, засуджений 5 разів притягувався до кримінальної відповідальності, 4 рази відбував покарання у місцях позбавлення волі; за час відбування покарання характеризується позитивно; має 4 заохочення 09.09.2021, 20.10.2023, 20.01.2024 та 22.04.2024 року і 4 стягнення 31.01.2022, 07.02.2022, 12.05.2022, 28.02.2023. В колективі засуджених намагається підтримувати рівні стосунки із засудженими різної спрямованості; з персоналом установи поводить себе тактовно виконує їх законні вимоги. Відбуваючи покарання засуджений підтримує соціально-корисні зв`язки із матір`ю шляхом телефонних розмов, приймає участь у програмі диференційного виховного впливу «Правова освіта», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Відповідно до загальної інформації на ОСОБА_4 , зокрема висновку щодо ступеня виправлення засудженого, складеної комісією ДУ «Темнівської виправної колонії №100», із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального провадження та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи засуджений довів своє виправлення та може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи на засудженого ОСОБА_4 5 раз притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, з них 4 рази відбував покарання у місцях позбавлення волі, має не зняті і не погашені судимості.

На даний час він відбуває покарання за вирокомФрунзенського районного суду м.Харкова від 14.10.2021 року за ч.ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України за вчинення злочинів проти власності, які, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів.

Суд враховує також ту обставину, що засуджений вже був неодноразово засуджений до позбавлення волі, після відбуття покарання знову вчиняв тяжкі злочини та був засуджений, крім того, до засудженого вже застосовувалось звільнення від відбування покарання із іспитовим строком, також звільнявся від відбування покарання умовно-достроково.

Зазначене свідчать про стійку тенденцію засудженого на систематичне вчинення злочинів та небажання ставати на шлях перевиховання та виправлення, а також про неефективність застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Крім того, в матеріалах справи наявні довідки про заохочення та стягнення, зі змісту яких вбачається, що засуджений має одне заохочення за 2021 рік, одне заохочення за 2023 рік та два заохочення у 2024 році (січень і квітень 2024 року), а також три стягнення у 2022 році і одне у 2023 році. При цьому майже рік засуджений не має жодних заохочень. Тобто суд не може дійти висновку про сумлінну поведінку засудженого протягом усього строку відбування покарання.

Як вбачається зі змісту довідки про заробітну плату засудженого, він отримував заробітну плату з травня 2023 року по грудень 2024 року.

В той час відповідно до довідки бухгалтера установи ОСОБА_7 за вироком суду у ОСОБА_4 зазначені процесуальні витрати на користь держави у сумі 4118 грн.88 коп. та витрати за цивільним позовом у розмірі 2800 грн. Станом на 13.01.2025 року засуджений ОСОБА_4 достроково відшкодував 170 грн.

Вирішальне значення має активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Таким чином, з огляду на викладене, суд критично оцінює доводи засудженого з приводу того, що він довів своє виправлення, саме фактичним відбуттям 2/3 строку призначеного покарання, наявністю чотирьох заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК та правилами внутрішнього розпорядку, дотримання трудового розпорядку та вимог пожежної безпеки, та наявністю самого факту працевлаштування без наявності будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про сумлінне ставлення до праці. Зазначене не може слугувати достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.

Отже, бездоганної поведінки засудженого протягом усього строку відбування покарання судом не встановлено, оскільки факт, того, що засуджений виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до нього немає, свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, каяття у скоєному злочині, а в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Процесуальні витрати за вироком суду і завдана потерпілому шкода засудженим не відшкодовані.

Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14.10.2021 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання за вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14.10.2021року та вважає клопотання засудженого таким, що задоволенню не підлягає та є передчасним.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14.10.2021 року - відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1