Справа № 452/2157/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1138/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 вересня 2024 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання призначеного цим вироком, та покарання призначеного вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 листопада 2023 року, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_6 покарання частково відбуте за попереднім вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 листопада 2023 року за правилами ст. 72 КК України.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з часу її затримання, тобто з 27 вересня 2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено без зміни тримання під вартою.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку суду, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 537/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/23, від 01.05.2023 №254/2023, від 17.07.2023 №451/2023 з 05 год.30 хв. 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_6 , 27 серпня 2023 року о 17 год. 43 хв. перебуваючи в приміщенні магазину «Ритуальні послуги», що у м. Самборі по вул. Перемишльській, 28а, Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, повторно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, з метою незаконного заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала із шкатулки, що стояла на столі грошові кошти в сумі 8 200 грн., які належать потерпілій ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 зазначає, що судом допитано не усіх свідків та залишено поза увагою її показання, а також те, що потерпілою у даному кримінальному провадженні вказано неправдиву суму викраденого.

Вважає, що вирок ґрунтується лише на припущеннях прокурора.

Не погоджується, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, із мірою призначеного покарання, у зв`язку з чим, просить постановити справедливий вирок.

Учасники кримінального провадження, а саме захисник адвокат ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_8 були належно повідомлені про час і місце судового засідання, однак в таке не прибули і клопотання про відкладення розгляду справи не подавали, таким чином, їх неявка, у відповідності до положень ч.4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Обвинувачена ОСОБА_6 не виявила бажання брати участь у апеляційному розгляді.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про заперечення апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Покликання апелянта про невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи є безпідставними, оскільки вони спростовуються рядом доказів, які визнані судом достовірними і належними.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за яке її засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, логічно пов`язаними між собою, про що вірно зазначено в оскаржуваному судовому рішенні, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким дана у відповідності до вимог ст. 94 КПК України об`єктивна оцінка і правильно покладеними місцевим судом в основу обвинувального вироку.

Зокрема, відеозаписом, на якому зафіксовано дії обвинуваченої і який підтверджує, що ОСОБА_6 витягла кошти із скриньки з виручкою. Сума нестачі в касі магазину після підрахунку склала 8200 грн., що узгоджується з показаннями потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 , яка безпосередньо бачила обвинувачену на місці події в момент злочину.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції всупереч доводам апелянта, об`єктивно досліджено та проаналізовано показання потерпілої ОСОБА_10 і свідка ОСОБА_11 , які є ключовими для встановлення обставин справи.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що і показання самої обвинуваченої ОСОБА_6 були враховані судом, однак визнані такими, що не відповідають встановленим обставинам, адже спростовані наявними в матеріалах справи доказами.

Окрім цього, на думку колегії суддів, не змінює факту доведеності злочину покликання обвинуваченої ОСОБА_6 про відсутність до неї претензій у потерпілої в частині розміру шкоди.

Щодо клопотання апелянта про необхідність дослідження всіх доказів і допиту свідків, то колегія суддів вважає таке безпідставним, виходячи з положень ст. 404 КПК України, оскільки такі повно та без порушень досліджені місцевим судом і їм дана належна правова оцінка у вироку суду.

Що стосується призначеного обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, то колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, яка посередньо характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово судима, перебуває на обліку в наркологічному диспансері, обставину, що пом`якшує покарання відсутність претензій у потерпілої, обтяжуючих покарання обставин не встановлено, призначив таке за ч.4 ст. 185 КК України, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65, 70 КК України, що є необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, яке вона має відбувати в умовах ізоляції від суспільства.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 вересня 2024 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4