Провадження № 1-кс/742/2066/24
Єдиний унікальний № 742/7401/24
У Х В А Л А

про накладення арешщту на майно

25 грудня 2024 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів СГСД СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні №0001213 від 23.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що розглядається, короткий виклад змісту клопотання.

1. До Прилуцького міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого відділення розслідування злочинів СГСД СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 (далі Слідчий) про накладення арешту на майно №0001213 від 23.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Клопотання погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 .

2. В обґрунтування клопотання Слідчий зазначив, що у провадженні СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області перебувають матеріали досудового розслідування №0001213 від 23.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що 23.12.2024, приблизно о 08 год. 23 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , не впоралась з керуванням та здійснила зіткнення з нерухомою перешкодою (цегляним парканом), після чого здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

3. 23.12.2024 проведено огляд місця дорожньо-трансопртної події, під час якого вилучено автомобіль марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на територію Прилуцького РВП, та ключі до нього.

4. Постановою слідчого від 23.12.2024 автомобіль марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 та ключ до автомобіля визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001213.

5. У зв`язку з цим, Слідчий просить суд: накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, користування та розпорядження майном; зберігати автомобіль марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , на території Прилуцького РВП за адресою: м. Прилуки, вул.. Котляревського, 55; зберігати ключ до автомобіля ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , в матеріалах кримінального провадження №0001213.

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження.

6. Слідчий у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

7. Прокурор у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

8. Власник майна ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, за адресою, вказаною в реєстраційній картці транспортного засобу не проживає, за наявними номерами телефонів здійснити виклик останнього не вдалося. Відтак, вжито всіх заходів, щодо повідомлення ОСОБА_7 як власника майна про розгляд клопотання.

9. Крім того, ОСОБА_5 пояснила, що вказаний автомобіль був придбаний нею у ОСОБА_7 у 2024 році, однак реєстрація транспортного засобу в сервісному центрі не здійснювалась. При укладанні угоди ОСОБА_7 передав їй ключі та техпаспорт до даного автомобіля. Контактів власника автомобіля вона не має.

ІІІ. Положення Закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали.

10. Відповідно до підпункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК встановлено загальні правила їх застосування - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

-існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

-потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

-може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

11. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення.

12. Для збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно може бути речовим доказом (перший абзац частини 3 ст. 170 КПК).

13. Згідно з приписами ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

14. Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК). До таких ризиків вказаний абзац відносить можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

15. До того ж за змістом ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого:

-правову підставу для арешту майна;

-можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

-розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

-наслідки арешту майна для, зокрема, третіх осіб.

16. Отже, з аналізу зазначених у попередніх абзацах норм КПК вбачається, що арешт майна можливо застосувати якщо:

-існує обґрунтована підозра щодо вчинення злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна;

-майно, на яке накладається арешт, перебуває у власності осіб, щодо майна яких його дозволено накладати;

-речі та документи є тими видами майна, на які може бути накладено арешт;

-це майно є речовим доказом;

-буде досягнуто завдань, для виконання яких прокурор звертається із клопотанням;

-наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються, будуть розумними та співрозмірними із завданнями цього кримінального провадження.

ІV. Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали.

17. Вирішуючи зазначені вище питання слідчий суддя робить наступні вимоги щодо кожного з них.

Стосовно наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна.

18. З матеріалів клопотання вбачається, що слідчими Прилуцького СВ РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001213 від 23.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України є нетяжким злочином згідно зі ст. 12 КК України.

19. Скоєння вказаного правопорушення підтверджується матеріалами, доданими до клопотання:

- витяг з ЄРДР від 23.12.2024 (а.с.3);

- рапорт оперативного чергового Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 23.12.2024 (а.с. 4);

- протокол огляду місця ДТП від 23.12.2024 (а.с. 4-5);

20. Отож, описані вище обставини дають можливість дійти висновку, що наразі існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Воно носить такий ступінь тяжкості, що дає слідчому судді підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту.

Майно, на яке накладається арешт, перебуває у власності особи, щодо майна якої його дозволено накладати.

21. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому ч. 1 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

22. Автомобіль ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується реєстраційною карткою транспортного засобу (а.с. 6).

23. Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що на майно вказаної особи можливо накласти арешт у цьому випадку.

Речі та документи є тими видами майна, на які може бути накладено арешт

24. Автомобіль ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 є рухомим майном (ч. 2 ст. 181 Цивільного кодексу України), перебуває у цивільному обороті. Відтак, на нього може бути накладено арешт.

Арешт на майно необхідно накласти з метою збереження речових доказів

25. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт на майно може бути накладено з метою збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

26. Відповідно до частини першої зазначеної статті речовими доказами, зокрема, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

27. Автомобіль ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 визнано речовим доказом згідно з постановою слідчого від 23.12.2024 (а.с. 5).

28. Також, як вбачається з протоколу огляду місця ДТП від 23.12.2024 саме керуючи вказаним автомобілем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїла ДТП 23.12.2024 по вул. Паризької комуни, 52 у м. Прилуки (а.с. 4-5). В результаті ДТП було скоєно наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та завдано останній тілесних ушкоджень, а автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

29. Відтак, підсумовуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що існує можливість використання автомобіля ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 як доказу в кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Завдяки арешту буде досягнуто завдань, для виконання яких слідчий звертається із клопотанням

30. Завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Зокрема, зважаючи на обставини, що розслідуються у межах цього кримінального провадження, обґрунтованою є можливість знищення, приховування, псування вказаного автомобіля в разі невжиття заходів щодо його арешту. Слідчий суддя погоджується, що під час розслідування кримінального правопорушення,, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України підлягає встановленню характер та тип тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому, обставини їх заподіяння, обставини руху автомобіля, яким заподіяно тілесні ушкодження тощо. Встановлення цих обставин може потребувати проведення слідчих дій, пов`язаних із дослідженням вказаного транспортного засобу та ушкоджень, заподіяних внаслідок ДТП. Ненакладення арешту на автомобіль може мати наслідком знищення слідів кримінального правопорушення та, як наслідок, неможливість встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні №0001213.

Наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються, будуть розумними та співрозмірними із завданнями цього кримінального провадження

31. Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. При цьому, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними. Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

32. КПК у частині четвертій статті 173 визначає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

33. При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

34. На думку слідчого судді, накладення арешту в цьому випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження. При цьому, суд враховує, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення, його специфіку, тяжкість.

35. У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна для третіх осіб. Що стосується прав та законних інтересів власника майна, то слідчий суддя вважає, що такі обмеження не є занадто обтяжливими для нього, враховуючи, що ним цей автомобіль фактично реалізовано ОСОБА_5 , яка керувала ним під час скоєння ДТП. .

36. З урахуванням зазначеного, слідчий суддя переконаний, що накладення арешту у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету.

37. Також слідчий суддя вважає обґрунтованим застосувати заборону користування, розпорядження та відчуження майна, зважаючи на встановлені ризики знищення, приховування, псування майна, яке є речовим доказом.

38. Накладення арешту на майно не є припиненням або позбавленням права власності на нього. Такий захід є лише тимчасовим обмеженням права власності.

Щодо вимоги слідчого зберігати автомобіль ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 на території Прилуцького РВП, та зберігання ключів від автомобіля в матеріалах кримінального провадження.

39. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

40. У кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом (ст.. 30 КПК).

41. Згідно з ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає:1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

42. Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна суд не вправі визначати місце зберігання речових доказів сторонами у кримінальному провадженні.

43. Також суд зауважую, що в розумінні ч. 1 ст. 187 Цивільног окодексу України ключі до автомобіля є невід`ємною складовою частиною автомобіля, не можуть бути відокремлені від нього.

44. Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

45. Правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження визначаються Порядком, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.20212 №1104.

46. З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя дійшов висновку, що визначення порядку і місця зберігання речових доказів у кримінальному провадженні належить до повноважень сторони кримінального провадження, в даному випадку сторони обвинувачення, а тому в цій частині суд відмовляє у задоволенні вимог клопотання.

Керуючись ст..ст. 98,131-132,170-175, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів СГСД СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

2. Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене 23.12.2024 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди по вул.Паризької комуни в м. Прилуки, а саме:

- автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3. Решту вимог клопотання слідчого залишити без задоволення.

4. Ухвала підлягає негайному виконанню.

5. Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

6. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

7. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_8