Справа № 478/182/25 Провадження № 1-кп/478/51/2025
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2025 року. смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого : ОСОБА_4 ,

захисника : ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка кримінальне провадження №0000014 від 08.01.2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Казанка, Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, не одруженого, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 07.01.2025 в період часу з 18 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв. перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки HYUNDAI, моделі ACCENT 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску, який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , але фактично перебуває користуванні ОСОБА_7 та знаходиться на території виробничої бази ФГ «Масляного» за адресою: вул. Молодіжна, 1, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, де ОСОБА_4 працює за договором цивільно - правового характеру.

Реалізуючи зазначений протиправний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою подальшого використання вказаного автомобіля в особистих цілях, ОСОБА_4 07.01.2025 о 19 год. 29 хв. прийшов на територію виробничої бази ФГ «Масляного» за вищевказаною адресою, будучи обізнаним про місце знаходження автомобіля марки HYUNDAI, моделі ACCENT 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_1 на території виробничої бази та ключів від транспортного засобу, підійшов до незачиненого ангару, де зберігався автомобіль марки HYUNDAI, моделі ACCENT 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю - 245 580,00 (двісті сорок п?ять тисяч п?ятсот вісімдесят гривень 00 копійок) гривень.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_4 скориставшись тим, що вказаний автомобіль не був зачинений, а також наявністю ключа у замку запалювання, увімкнув замок запалювання, тим самим привів у дію двигун, отримавши таким чином можливість здійснювати рух на вказаному транспортному засобі.

Після приведення в дію двигуна транспортного засобу, ОСОБА_4 виїхав на ньому з території виробничої бази ФГ «Масляного» у невстановленому напрямку, тобто зник з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, вартістю 245 580,00 (двісті сорок п?ять тисяч п?ятсот вісімдесят гривень 00 копійок) гривень.

Кримінальним правопорушенням завдано матеріальну шкоду в сумі 245 580,00 грн., яку відшкодовано шляхом повернення транспортного засобу потерпілому. Цивільний позов не заявлявся.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України , як незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

27.03.2025 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України та згідно умов якої, сторони погоджуються, що:

- обвинувачений беззастережно визнав свою вину в інкримінованому злочині;

- обвинуваченому має бути призначене покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

- сторони розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Потерпілим ОСОБА_7 надано письмову згоду прокурору на укладення з обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено за ч. 2 ст. 289 КК України і який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином .

Відповідно до вимог ст. 474 КПК України у обвинуваченого з`ясовано, що він цілком розуміє свої права, наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання ним угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши відповідну угоду, суд приходить до переконання, що вона може бути затверджена.

Укладена угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України, підписана сторонами добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погрози, обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в самій угоді.

Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін, інших осіб, суспільних інтересів.

Права ОСОБА_4 під час укладення угоди дотримані, судом не встановлені очевидні ризики невиконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Дії ОСОБА_4 охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, враховуючи особу ОСОБА_4 , який в силу ст. 89 КК України раніше не судимим, за місцем проживання характеризується посередньо, має професійно - технічну освіту, є учасником бойових дій, не одружений, офіційно не працює, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, те, що потерпілим ОСОБА_7 надано письмову згоду прокурору на укладення з обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості, правову позицію прокурора щодо призначення покарання із звільненням засудженого від його відбування з випробуванням, згідно із досудовою доповіддю органу пробації має середній ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, тому суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання, узгоджене сторонами в угоді.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 належить стягнути на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 3863 грн. 64 коп.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.03.2025 року, укладену у кримінальному провадженні №0000014 від 08.01.2025 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом від 1 ( одного ) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міра запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 не обиралася.

Речові докази: автомобіль марки HYUNDAI, моделі ACCENT 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску, який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , але фактично перебуває у користуванні ОСОБА_7 , який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому, як законному корстувачу.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 3863 грн 64 коп., пов`язані із залученням експерта.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з моменту його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 ч.3 КПК України.

Суддя : ОСОБА_1