Справа № 202/3027/25
Провадження № 1-кс/202/2409/2025
01 квітня 2025 року місто Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором групи прокурорів ОСОБА_3 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, працює директором ТОВ «Плазма-2005», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
На думку слідчого, застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
У зв`язку з цим просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вважали, що підозра є необґрунтованою, посилаючись на наявність у дозволу на право зберігання бойових припасів. Наполягали на тому, що вилучені під час обшуку бойові припаси йому не належать та були підкинуті під час обшуку. Просили врахувати, що на ньому знаходиться забезпечення його родини. На його утриманні знаходиться мати похилого віку, дружина та інші родичі. На цей час його син проходить військову службу.
Просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів контролю.
Допитана в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту як свідок ОСОБА_8 пояснила, що підозрюваний є її чоловіком. Останній забезпечує її, їх молодшого сина та свою матір, яка інших дітей не має.
Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання слідчого, документи, надані стороною захисту, а також дослідивши за клопотанням сторони захисту відеозапис проведення обшуку, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:
В рамках цього кримінального провадження 29 березня 2025 року був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , за місцем мешкання ОСОБА_4 .
За даним фактом 29.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
29.03.2025 року за підозрою у вчиненні цього злочину був затриманий у порядку статті 208 КПК України ОСОБА_4 .
30 березня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує, що відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з частиною другою статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною першої статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Визначаючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя виходить з того, що обґрунтована підозра це такий стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення або навіть винесення вироку.
Так, у рішенні у справі «Нечипорук і И?онкало проти Украі?ни» від 21.04.2011 Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостеи?, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою. Підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням.
Тож на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
На переконання слідчого судді, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджується протоколом обшуку, під час якого були вилучені бойові припаси (патрони 5,45 мм) до 5.45 мм автомата Калашникова АК-74, 5-45 мм кулемета Калашникова РПК-74 та їх модифікацій за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, Петриківська територіальна громада, в межах с. Курилівкка, садове товариство «Веселка», вул. Весняна, дачні ділянки № 212 та № 213, якими згідно з протоколом допиту свідка ОСОБА_10 користується саме ОСОБА_4 .
При цьому стороною захисту не були надані під час судового розгляду докази наявності у ОСОБА_4 дозволу на зберігання цих бойових припасів.
Отже, незалежно від подальшої доведеності підозри останнього чи правової кваліфікації інкримінованого йому діяння сукупність досліджених у судовому засіданні доказів свідчить, що він дійсно може бути причетний до придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
В свою чергу, доводи сторони захист, що мала місце провокація злочину, підлягають перевірці шляхом проведення досудового розслідування.
Також слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки він підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, перевіряється на причетність до вчинення умисного вбивства іншої людини, яке розслідується у цьому ж кримінальному провадженні, з початком досудового розслідування змінив номерні знаки на автомобілі та виїхав до Львівської області, де був затриманий. Крім того, відносно нього направлений до суду обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Вказані обставини в їх сукупності підтверджують, що підозрюваний дійсно може вдатися до переховування від органу досудового розслідування.
При вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має певні соціальні зв`язки (є одруженим, працює директором товариства, має мати похилого віку).
Водночас слідчий суддя вважає, що такі соціальні зв`язки не спростовують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки злочин, в якому він підозрюється є тяжким, за який передбачено покарання на строк від трьох до семи років позбавлення волі, на цей час він притягається до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України, а також перевіряється на причетність до вчинення умисного вбивства іншої людини, що може спонукати його переховування від органу досудового розслідування, що підтверджується його виїздом до іншої області та зміною при цьому номерних знаків на автомобілі.
Тому, на переконання слідчого судді, тримання ОСОБА_4 під вартою протягом певного строку під час досудового розслідування є виправданим.
Слідчий суддя вважає, що більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт, який просила застосувати сторона захисту, не зможе запобігти вищевказаному ризику, оскільки підозрюваний не буде обмежений у свободі пересування та комунікації з іншими особами до такого ступеня, що може забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Отже, оцінюючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, застосувавши відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який необхідно рахувати з моменту його затримання.
Крім того, відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Так, частиною 4 статті 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Слідчим суддею враховується, що згідно з повідомленою підозрою ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, яке йому на цей час інкримінується, не належить до переліку, передбаченого ч. 4 ст. 183 КПК України.
Отже, застосовуючи до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, достатньої для забезпечення виконання ним визначених законом обов`язків, які покладаються на нього як підозрюваного.
Згідно з частиною 1 статті 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Відповідно до частини 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно з частиною 5 статті 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Слідчим суддею береться до уваги тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , його сімейний і майновий стан.
Зокрема в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний є керівником юридичної особи, разом із близькими родичами володіє декількома автомобілями, його син є військовослужбовцем, тобто може отримувати підвищену винагороду.
Крім того, під час затримання у ОСОБА_4 при собі знаходилися кошти на загальну суму 118 тис. грн., що свідчить про те, що для нього це незначна сума.
Отже, з урахуванням сімейного і майнового становища підозрюваного, а також всіх інших обставин кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 необхідно визначити заставу в розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 908 400 грн. (300 х 3028 грн.).
На переконання слідчого судді, тільки такий розмір застави зможе запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у зв?язку з підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та не є непомірним для підозрюваного з огляду на його сімейний і майновий стан.
Натомість застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, буде не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, оскільки з урахуванням його майнового стану не є для нього суттєвою.
Застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, яка може бути внесена у будь-який момент до 27 травня 2025 року включно, слідчий суддя також вважає за необхідне відповідно до частини 5 статті 194 КПК України покласти на підозрюваного такі обов`язки: 1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора; 3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196-197 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання 29 березня 2025 року.
Одночасно визначити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали до 27 травня 2025 року включно.
Покласти на ОСОБА_4 у разі внесення застави на строк до 27 травня 2025 року включно наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;
2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора;
3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 27 травня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11