Справа № 185/2047/24
Провадження № 1-кс/185/109/25
29 січня 2025 року м.Павлоград
Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представники заявника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у приміщенні суду в м. Павлограді скаргу Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради на бездіяльність прокурора Павлоградської окружної прокуратури,
Представники заявника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в судовому засіданні кожен окремо скаргу підтримали, просили задовольнити.
Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки УКГБ не є стороною кримінального провадження. На даний час підстави для надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення відсутні.
Вислухав осіб, які приймають участь у судовому засіданні, розглянувшискаргу,слідчий суддя, встановивнаступніобставини.
16.01.2025 року начальник Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради ОСОБА_3 звернувся до Павлоградської окружної прокуратури щодо сприяння в доступі до матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 221 КПК України, як представник юридичної особи, відносно якої здійснюється кримінальне провадження.
Постановою прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_6 у задоволенні клопотання начальника УКГБ ПМР про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження відмовлено.
Звертаючись до суду заявник у скарзі посилається на статтю 221 КПК України про обов`язок слідчого, прокурора за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення. При цьому зазначає, що в рамках даного кримінального провадження по відношенню до юридичної особи УКГБ ПМР вже проводилися слідчі дії (допит у якості свідка начальника) а також отримано ухвалу про застосування заходів забезпечення кримінального провадження (тимчасовий доступ до речей і документів) з огляду на що, Управління є стороною у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 25 ч. 1, ст. 3 КПК України, учасники кримінального провадження - сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, у тому числі викривач, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.
Підставами для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру є:
1)вчинення її уповноваженою особою від імені та в інтересах юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених у статтях 209 і 306, частинах першій і другій статті 368-3, частинах першій і другій статті 368-4, статтях 369 і 369-2 цього Кодексу;
2)незабезпечення виконання покладених на її уповноважену особу законом або установчими документами юридичної особи обов`язків щодо вжиття заходів із запобігання корупції, що призвело до вчинення будь-якого із злочинів, передбачених у статтях 209 і 306, частинах першій і другій статті 368-3, частинах першій і другій статті 368-4, статтях 369 і 369-2 цього Кодексу;
3)вчинення її уповноваженою особою від імені юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених у статтях 258 - 258-5 цього Кодексу;
4)вчинення її уповноваженою особою від імені та в інтересах юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених статтями 109, 110, 113, 146, 147, частинами другою - четвертою статті 159-1, статтями 160, 260, 262, 436, 437, 438, 442, 444, 447 цього Кодексу.
Злочини, передбачені статтями 109, 110, 113, 146, 147, частинами другою - четвертою статті 159-1, статтями 160, 209, 260, 262, 306, частинами першою і другою статті 368-3, частинами першою і другою статті 368-4, статтями 369, 369-2, 436, 437, 438, 442, 444, 447 цього Кодексу, визнаються вчиненими в інтересах юридичної особи, якщо вони призвели до отримання нею неправомірної вигоди або створили умови для отримання такої вигоди, або були спрямовані на ухилення від передбаченої законом відповідальності. (стаття 96-3 КК України).
Отже юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, може бути тільки юридична особа, уповноважена особа якої вчинила один з перелічених у статті 96-3 КК України злочинів. Це зумовлено тим, що усі з перелічених у цій статті злочинів вчиняються з використанням юридичного статусу підприємства, та можуть бути вчинені від його імені та в його інтересах. Разом з тим, такі злочини як шахрайство (ст. 190 КК України), зловживання владою або службовим становищем (ст. 364 КК України) та зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми (ст. 364-1 КК України) переслідують приватний інтерес конкретної особи (ці злочини вчиняються на її користь або користь третіх осіб).
Слідчий суддя приходить до висновку, що юридична особа може набути процесуального статусу у кримінальному провадженні лише у випадку, коли до неї застосовуються заходи кримінально-правового характеру у порядку, передбаченому КК України, а тому проведення процесуальних дій, зокрема, допит в якості свідка начальника Управління та застосування заходів забезпечення кримінального провадження (тимчасовий доступ до речей і документів) не є підставою для набуття нею процесуального статусу учасника кримінального провадження.
Обсяг судового контролю слідчими суддями за діяльністю слідчого на стадії досудового розслідування визначається КПК України.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Оскільки чинний КПК України не визначає строку, протягом якого слідчий зобов`язаний надати особи матеріали кримінального провадження для ознайомлення, слід дійти висновку, що п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України не може бути підставою для оскарження бездіяльності слідчого, прокурора щодо не надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.
Крім того, згідно п.п. 2-11 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені:
2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченимиглавою 39 цього Кодексу, підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбаченихпунктом 9частини першої статті 284 цього Кодексу, стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Таким чином, вказані положення ч. 1 ст. 303 КПК України, також не передбачають права особи на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора щодо не надання кримінального провадження для ознайомлення.
Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правиламистатей 314-316цього Кодексу.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.
При таких обставинах, у задоволенні скарги Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради на бездіяльність прокурора Павлоградської окружної прокуратури необхідно відмовити.
Керуючись ст. 26, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні скарги Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради на бездіяльність прокурора Павлоградської окружної прокуратури відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1