ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/10455/24

Провадження № 11-сс/4820/535/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: представника скаржника адвоката ОСОБА_5 ,

представника третьої особи

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника скаржника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчої судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою, поданою в інтересах ОСОБА_7 , в якій просив постанову старшого слідчого ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_8 від 19.11.2024 року про закриття кримінального провадження № 0001247 від 14.04.2024 року скасувати, посилаючись на невідповідність висновків слідчого встановленим досудовим розслідуванням обставинам.

Ухвалою слідчої судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні його скарги на постанову слідчого від 19 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження.

Своє рішення слідча суддя мотивувала тим, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є вмотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленими матеріалами справи; зібраним доказам була надана об`єктивна юридична оцінка та прийнято обґрунтоване та мотивоване процесуальне рішення.

З таким рішенням представник ОСОБА_7 не погодився та подав апеляційну скаргу, у якій просив ухвалу слідчої судді та постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати.

Ухвалу слідчого судді вважає незаконною, оскільки не було враховано пояснення допитаного водія автомобіля «ВА3-21093» ОСОБА_9 , які доводять, що в момент зіткнення автомобіль «Шевроле Лачетті» під керуванням ОСОБА_7 закінчив маневр повороту ліворуч та виїзду на головну дорогу з другорядної, а автомобіль «ВАЗ 21093» під керуванням ОСОБА_10 , рухаючись з перевищенням швидкості в зоні дії знаку «Обмеження швидкості» - 50 км/год., наздогнав автомобіль та допустив з ним зіткнення.

Представник зазначає, що поза увагою слідства та судового експерта під час огляду автомобіля, залишилося те, що в момент зіткнення швидкість автомобіля «Шевроле Лачетті» складала 60 км/год, що підтверджується стрілкою спідометра автомобіля, яка зупинилася на цьому показнику в момент ДТП.

Помилковою є позиція слідчої судді з приводу того, що в причинно-наслідковому зв`язку ДТП є порушення ПДР саме водієм автомобіля «Шевроле Лачетті» ОСОБА_7 . Вважає, що за умови дотримання швидкісного режиму, який в місці ДТП обмежений встановленим дорожнім знаком, та з врахуванням висновку експерта, який зазначив, що у разі виконання вимог дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год» ПДР, водій ОСОБА_10 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Шевроле Лачетті» шляхом своєчасного застосування гальмування із зупинкою керованого ним транспортного засобу, не доїжджаючи до місця зіткнення 21,0...22,5 м. Тому, невідповідності у його діях пов`язані із перевищенням дозволеної швидкості руху, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Зауважує, що в даному випадку варто врахувати, що зіткнення автомобіля ВАЗ 21093 відбулося з автомобілем «Шевроле Лачетті», який перебував у русі, а з врахуванням того, що автомобіль під керуванням ОСОБА_7 після виїзду на головну дорогу з другорядної почав набирати швидкість та за умови дотримання водієм ОСОБА_10 обмеження швидкості, зіткнення не відбулося, навіть, при умові незастосування екстреного гальмування водієм ОСОБА_10 . А відтак у причинно-наслідковому зв`язку ДТП за участі двох водіїв ОСОБА_10 та ОСОБА_7 є перевищення максимальної швидкості (яка за висновком експерта складала 91,5….95,6 км/год) на ділянці дороги з обмеженням швидкості 50 км/год.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги з мотивів, наведених у ній, заперечення представника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених п. 2 частини першої цієї статті у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 9, 283, 284 КПК України).

Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, тощо.

Вищезазначені вимоги закону були дотримані слідчою суддею при постановленні ухвали, а також слідчим та прокурором під час розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001247 від 14.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Як вбачається із матеріалів провадження, СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001247, відомості у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.04.2024 о 08 год. 45 хв., поблизу с. Подільське Хмельницького району Хмельницької області, водій ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи маневр виїзду з другорядної автодороги на проїзну частину автодороги М-30 сполученням «Стрий-Ізварине» в напрямку до с. Летичів, не врахував дорожньої обстановки, не надав переваги в русі та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався автодорогою М-30 сполученням «Стрий-Ізварине» зі сторони с. Головчинці в напрямку до с. Летичів.

У ході здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження слідчим були проведенні усі необхідні слідчі та процесуальні дії, і це знайшло своє відображення у оскаржуваній постанові, зокрема, 14.04.2024 р. проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди; допитано потерпілого ОСОБА_7 (12.06.2024 та 29.08.2024) та свідків ОСОБА_10 (24.04.2024), ОСОБА_11 (від 05.08.2024), проведено ряд експертиз.

Так, у протоколі огляду місця події від 14.04.2024 року із фототаблицями зафіксовано розташування транспортних засобів «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_2 , після дорожньо транспортної пригоди та наявність у них механічних пошкоджень. Під час огляду місця події зафіксовано два паралельні сліди гальмування, залишенні колесами автомобіля «ВАЗ-21093» на проїзній частині безпосередньо в межах правої смуги руху в напрямку до смт. Летичів. При цьому, довжина слідів гальмування автомобіля «ВАЗ-21093» до зіткнення становить 34,5 м.

Проведено експертизи технічних станів транспортних засобів, за висновками технічних експертиз № СЕ-19/123-24/4989-ІТ від 27.05.2024 та № СЕ-19/123-24/4994-ІТ від 28.05.2024 досліджувальні системи автомобілів «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_2 , перебували у працездатному стані.

За висновком транспортно трасологічної експертизи № СЕ-19/123-24/5624-ІТ від 30.08.2024 р. встановлено, що поздовжні осі вищезазначених транспортних засобів в момент первинного контакту могли розташовуватись під кутом близько 120-40.

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи № СЕ-19/123-24/5623-ІТ від 22.05.2024, в умовах даної події та слідової інформації, зафіксованій під час огляду місця події, мінімальна швидкість руху технічно справного автомобіля ВАЗ-21093 (номерний знак НОМЕР_2 ) відповідала 91,6…95,6 км/год.

Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 29.08.2024, останній показав, що 14.04.2024 близько 09 год. він перебував за кермом автомобіля «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1 та рухався від с. Хутів в напрямку до автодороги М-30 сполученням «Стрий-Ізварине» та мав намір в подальшому повернути ліворуч для подальшого руху в напрямку до селища Летичів. Під`їхавши до перехрестя, зупинився перед острівцем безпеки щоб переконатися в тому, що з лівого боку відсутні автомобілі. Переконавшись у відсутності транспортних засобів, відновив рух та проїхав дві смуги руху, які ведуть до міста Хмельницького. Наблизившись до середини проїзної частини, а саме до місця, де наявні роздільні смуги для перетину зустрічного напрямку руху, біля острівця безпеки, на середині проїзної частини, зменшив швидкість руху, призупинився та побачив, що з правої сторони на відстані близько 100 м. у правій смузі руху рухається легковий автомобіль. Переконавшись у тому, що відстань достатня, продовжив рух, повернув у ліву смугу руху свого напрямку та почав рух прямо. Проїхавши близько 30 метрів, не доїжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, відчув удар в задню праву частину свого автомобіля, який внаслідок удару розвернуло проти часової стрілки ліворуч та «викинуло» на зустрічну смугу руху. При цьому, вказав, що застосував гальмування та намагався повернути праворуч, однак відбулося зіткнення передньої частини транспортного засобу із металевим відбійником.

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 24.04.2024 слідує, що останній перебував за кермом автомобіля «ВАЗ 21093», номерний знак НОМЕР_2 та рухався по автомобільній дорозі «Стрий-Ізварине» зі сторони с. Требухівці в напрямку смт. Летичів. Наближаючись до знаку обмеження швидкості руху «70 км/год.», зменшив швидкість та продовжив рух. Спершу він рухався у правій смузі руху та після проїзду острівця безпеки перелаштувався у ліву смугу руху. Коли наближався до першого шумового нашарування червоного кольору, попереду себе, з лівої сторони, побачив автомобіль сірого кольору, який в той момент рухався у правій зустрічній смузі руху, перетинаючи автомобільну дорогу М-30 перпендикулярно до напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_10 . На його думку, зазначений вище транспортний засіб рухався зі сталою швидкістю, близько 15-20 км/год. Коли автомобіль «Шевроле Лачетті», державний номерний знак НОМЕР_1 , наблизився до лінії, яка розділяє напрямки руху. Передня частина вказаного транспортного засобу, а саме бампер, був на одній лінії з правою суцільною лінією (по ходу руху ОСОБА_10 ). З метою уникнення зіткнення, розуміючи, що, навіть при застосуванні екстренного гальмування, автомобіль «Шевроле Лачетті» перекриє йому рух, повернув кермо праворуч та застосував екстрене гальмування, при цьому автомобіль «Шевроле Лачетті» продовжував рух. Вказав, що зіткнення транспортних засобів відбулося перед пішохідним переходом у правій смузі руху останнього, зазначивши при цьому, що автомобіль «Шевроле Лачетті» вже був прямолінійно приблизно до центру правої смуги руху, а він рухався максимально наближено до правого краю проїжджої частини. Зіткнення відбулося між передньою лівою частиною автомобіля «ВАЗ 21093» та правою задньою частиною автомобіля «Шевроле Лачетті».

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/123-24/10167-ІТ від 28.08.2024 встановлено наступне.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Chevrolet Lacetti» ОСОБА_7 здійснював виїзд з другорядної дороги на головну М-30 сполученням «Стрий-Ізванине», виконуючи маневр повороту ліворуч для подальшого руху в напрямку смт. Летичів. Відповідно, водій ОСОБА_7 перед виїздом на головну дорогу з другорядної, повинен був поступитися дорогою транспортним засобам, що рухалися проїзною частиною головної дороги, тобто виконати дії, передбачені нормативними вимогами дорожнього п. 16.11 ПДР: «на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху». Таким чином, в цій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Chevrolet Lacetti» ОСОБА_7 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 16.11 ПДР.

Сліди гальмування, залишенні колесами автомобіля «ВАЗ-21093» на проїзній частині безпосередньо в межах правої смуги руху в напрямку до смт. Летичів, свідчать про те, що водій автомобіля «Chevrolet Lacetti» ОСОБА_7 своїми діями змусив водія автомобіля «ВАЗ-21093» ОСОБА_10 зменшувати швидкість руху керованого ним транспортного засобу, тому в діях водія ОСОБА_7 , з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам п. 16.11 ПДР, в контексті терміну «дати дорогу» автомобілю «ВАЗ-21093».

Отже, в умовах даної події можливість запобігання ДТП для водія автомобіля «Chevrolet Lacetti» ОСОБА_7 з технічної точки зору визначалась належним виконанням з його боку вимог п. 16.11 ПДР.

У цій дорожньо-транспортній ситуації, на ранньому етапі її розвитку, дорожня обстановка для водія автомобіля «ВАЗ-21093» ОСОБА_10 не містила ознак небезпеки і не вимагала від нього вживання будь-яких запобіжних заходів, крім вибору ним швидкісного режиму під час руху з урахуванням застосованих обмежень (в місці ДТП дозволена швидкість руху 50 км/год., відповідно до вимог дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості»). Проте, з моменту, коли водій ОСОБА_10 мав об`єктивну можливість виявити автомобіль «Chevrolet Lacetti», який здійснював виїзд на головну дорогу з лівого боку, при цьому не поступаючись йому дорогою, дорожня обстановка зазнала змін і набула явних ознак небезпеки для руху і вимагала від водія ОСОБА_10 негайного вжиття заходів до зниження швидкості руху аж до зупинки, що передбачено нормативними вимогами п. 12.3 ПДР. 3.29 «Обмеження максимальної швидкості». Забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

Таким чином, у цій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-21093» ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно до вимог дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год» та вимог п. 12.3 ПДР. Встановлено, що в разі вибору водієм ОСОБА_10 зазначених швидкісних параметрів (50 км/год), при аналогічному вжитті заходів гальмування, даний автомобіль міг зупинитися на відстані 21,0…22,5 м, тобто не доїжджаючи до місця зіткнення. Отже, при русі автомобіля «ВАЗ-21093» з дозволеною на ділянці дороги в місці скоєння ДТП швидкістю 50 км/год, водій ОСОБА_10 , реагуючи на переміщення автомобіля «Chevrolet Lacetti», мав технічну можливість запобігти зіткненню з ним шляхом своєчасного застосування гальмування із зупинкою керованого ним транспортного засобу, не доїжджаючи до місця зіткнення 21,0…22,5м, тобто шляхом належного виконання вимог дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год» та вимог п. 12.3 ПДР.

З огляду на те, що за умови виконання вимог дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год» ПДР водій ОСОБА_10 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Chevrolet Lacetti», шляхом своєчасного застосування гальмування із зупинкою керованого ним транспортного засобу, не доїжджаючи до місця зіткнення 21,0…22,5 м, то невідповідності у його діях пов`язані із перевищення дозволеної швидкості руху, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Порівнянням фактичних дій водія автомобіля «Chevrolet Lacetti» ОСОБА_7 з тими, які належало йому виконати відповідно до нормативних вимог ПДР, дозволяє дійти висновку, що в його діях вбачаються невідповідності нормативним вимогам п. 16.11 ПДР, при цьому вказані невідповідності сформували необхідні умови для виникнення події, що, з технічної точки зору, свідчить про наявність причинного зв`язку між фактичними діями водія ОСОБА_7 та настанням даної ДТП.

Прокурор Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_12 у своїй постанові від 06.09.2024 р. про відмову у погодженні повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вказав, що водій автомобіля «Chevrolet Lacetti» ОСОБА_7 внаслідок своїх дій та невідповідності нормативним вимогам п. 16.11 ПДР сформував необхідні умови для виникнення події та настання ДТП. У діях водія «ВАЗ-21093», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_10 вбачається порушення вимог ПДР щодо перевищення меж дозволеної швидкості на даній ділянці руху, проте, не його дії перебувають в причинному зв`язку із настанням дорожньо транспортної пригоди. Як наслідок, в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП.

Отже, прокурор дійшов до висновку про відсутність підстав для повідомлення про підозру ОСОБА_10 , оскільки в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

За результатами досудового розслідування ст. слідчий СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_13 прийняв постанову, якою 19.11.2024 року закрив кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення.

Приймаючи таке рішення, слідчий вказав, що згідно із диспозицією ч. 1 ст. 286 КК України кримінальна відповідальність за цією статтею наступає в разі порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, а в даному випадку в діях водія ОСОБА_10 відповідно до висновку експерта № СЕ-19/123-24/10167-ІТ, порушень правил дорожнього руху, які б мали причино-наслідковий зв`язок з настанням дорожньо-транспортної пригоди, немає, а є склад правопорушення, передбачений ст. 122 КУпАП. В діях водія ОСОБА_7 згідно із висновком експерта № СЕ-19/123-24/10167-ІТ, наявні порушення Правил дорожнього руху, які мають причино-наслідковий зв`язок з настанням дорожньо-транспортної пригоди та отриманням тілесних ушкоджень самим потерпілим ОСОБА_7 . Законодавством України не передбачений дуалізм процесуального статусу особи, тобто ОСОБА_7 , який перебуває в процесуальному статусі потерпілого, не може нести відповідальність за свої ж дії, внаслідок яких спричинено йому ж тілесні ушкодження, що вказує на відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Отже, слідчий всебічно, повно та об`єктивно дослідив усі обставини справи, надав їм оцінку та обґрунтовано закрив кримінальне провадження № 0001247 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про нез`ясування усіх обставин справи є безпідставними.

Твердження апелянта про те, що в момент зіткнення транспортних засобів, автомобіль «Chevrolet Lacetti» під керуванням ОСОБА_7 завершив маневр лівого повороту і рухався по головній дорозі, є неспроможним, враховуючи наступне.

Так, за висновком транспортно трасологічної експертизи № СЕ-19/123-24/5624-ІТ від 30.08.2024 р. встановлено, що між автомобілями «Chevrolet Lacetti» та «ВАЗ 21093» відбулось перехресне зіткнення, під час якого в момент первинного контактування автомобіль «Chevrolet Lacetti» своєю задньою правою частиною контактував із передньою лівою частиною автомобіля ВАЗ 21093, при цьому поздовжні осі транспортних засобів «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , та «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_2 , в момент первинного контакту розташовувались під кутом близько 120-40.

Отже, між автомобілями відбулось перехресне зіткнення, контакт відбувся під кутом, деформуючі зусилля в момент первинного контакту були прикладені до задньої правої частини автомобіля «Chevrolet Lacetti» та передньої лівої частини автомобіля «ВАЗ 21093».

Тобто, характер та локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів свідчать про те, що транспортний засіб «Chevrolet Lacetti» ще не завершив маневр повороту ліворуч та не міг здійснювати рух по головній дорозі.

Посилання адвоката ОСОБА_5 на те, що саме дії водія ОСОБА_10 перебували у причинному зв`язку із дорожньо транспортною пригодою, оскільки він перевищив дозволену швидкість руху та не зміг запобігти зіткненню, апеляційний суд до уваги не бере, враховуючи наступне.

Верховний Суд у своїй постанові від 24 березня 2020 року за результатом розгляду справи № 130/720/17, провадження № 51-2134 км 19 вказав, що при вирішенні питання про причинний зв`язок ураховується наявність у водія технічної можливості уникнути шкідливого наслідку. Якщо такої можливості не було і встановлено, що аварійну ситуацію викликано не ним, то відповідальність водія виключається.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 травня 2020 року за результатом розгляду справи № 523/12810/15-к у випадку, коли правила дорожнього руху порушені кількома учасниками ДТП, до кримінальної відповідальності притягується лише та особа, протиправні дії якої перебували у причинному зв`язку з наслідками, що настали.

До того ж Правила дорожнього руху зобов`язують учасника дорожнього руху під час виконання певного маневру проявити особливу увагу до дорожньої обстановки, що покладає на нього додатковий тягар пильності з метою не створення небезпеки для інших учасників руху. Такий тягар міститься й у положенні пункту 16.11 (на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху) Правил дорожнього руху.

Встановлено, водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався головною автодорогою М-30. Натомість, водій ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював маневр виїзду з другорядної автодороги на головну. Перед поворотом не виконав вимогу п. 16.11. Правил дорожнього руху, оскільки не надав перевагу в русі автомобілю під керуванням ОСОБА_10 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів.

При цьому, водій ОСОБА_10 , рухаючись по головній дорозі, мав право розраховувати на те, що водій ОСОБА_7 , який здійснював виїзд із другорядної дороги, дотримається Правил дорожнього руху та виконає вимоги п. 16.11 ПДР. Разом з тим, водій ОСОБА_7 підтвердив, що бачив, що по головній дорозі рухається автомобіль «Chevrolet Lacetti», про що вказав у своїх показаннях.

Даними висновку судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/123-24/10167-ІТ від 28.08.2024 підтверджується, що в діях водія автомобіля «Chevrolet Lacetti» ОСОБА_7 вбачаються невідповідності нормативним вимогам п. 16.11 ПДР. При цьому вказані невідповідності сформували необхідні умови для виникнення події, що, з технічної точки зору, свідчить про наявність причинного зв`язку між фактичними діями водія ОСОБА_7 та настанням даної ДТП.

Отже, водій ОСОБА_7 першим допустив порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху та його протиправні дії перебували у причинному зв`язку з дорожньо транспортною пригодою та наслідками, що настали.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки слідчої судді та впливали на законність судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено повно та всебічно, а оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, такою, що відповідає встановленим у кримінальному провадженні обставинам. А тому, слідча суддя правильно відмовила у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , поданої в інтересах ОСОБА_7 .

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 , поданої в інтересах ОСОБА_7 , на постанову старшого слідчого ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_8 від 19.11.2024 року про закриття кримінального провадження № 0001247 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , поданої в інтересах ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3