ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 643/ 4625 /25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/ 466 /25 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: продовження запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, з участю захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме прокурора та підозрюваної, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 25.03.2025 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0001357 від 08.07.2023 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, незаміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.368; ч.3 ст.368; ч.3 ст.255; ч.4 ст.28, ч.2 ст.307; ч.4 ст.28, ч.3 ст.368 КК України.

ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, а саме до 23.05.2025, включно, без визначення застави.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваної ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та обрати щодо підозрюваної інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою або встановити розмір застави.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на відсутність належного обґрунтування ризиків, оскільки стороною обвинувачення в клопотанні не наведено жодних нових обставин, які б свідчили про наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, а їх формулювання має загальний, шаблонний характер, без доказового обґрунтування., а ухвала не містить індивідуалізованої оцінки ситуації та конкретного аналізу наявності ризиків.

Вказує на обставини, що свідчать про відсутність ризиків, зокрема, - наявність у підозрюваної постійного місця проживання, відсутність спроб ухиляння від органів досудового розслідування та відсутність у підозрюваної доступу до речей або документів, які мають доказове значення, а також те, що підозрювана не підтримує жодних контактів з іншими учасниками кримінального провадження та раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, перебуває у важкому стані здоров`я, має хронічні захворювання, які потребують лікування та доглядає за батьками похилого віку які перебувають у вкрай складному стані. Також зазначає про те, що підозрювана брала участь у волонтерській діяльності на підтримку ЗСУ. Усі ці обставини, на думку захисника, свідчать про відсутність об`єктивно встановлених ризиків які в виправдовували подальше тримання під ватрою.

На переконання захисника, судом не наведено жодного аналізу можливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходжу, зокрема, - домашнього арешту або застави.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник підтримала доводи апеляційної скарги, просила їх задовольнити. Прокурор та підозрювана в судове засідання не з`явилися, були повідомлені, відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст.135 КПК України, належним чином. Прокурор надав заяву, в якій просив залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника та слухати справу за його відсутності.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора та підозрюваної, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Крім того, такий розгляд відповідає вимогам ст.401 КПК України, так як апеляційна скарга захисника підозрюваної не стосується погіршення становища підозрюваної.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Другим слідчим відділом, з дислокацією у м. Харкові, ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_8 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001357 від 08.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368; ч. 3 ст. 368; ч. 3 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 368; ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_6 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.368; ч.2 ст.255; ч.4 ст.28, ч.2 ст.307; ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.368 КК України.

18.06.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368; ч. 3 ст. 307 КК Україні.

19.06.2024 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368; ч. 3 ст. 307 КК України.

25.09.2024 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368; ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 19.06.2024 (справа № 642/5798/23, провадження № 1-кс/642/1957/24) підозрюваній ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 16.08.2024, який було неодноразово продовжений, останній раз - ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 03.02.2025 (справа № 643/1552/25, провадження № 1-кс/643/610/25) до 03.04.2025.

Постановою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури від 12.08.2024 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто 18.09.2024 року, включно.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 12.09.2024 (справа № 642/5798/23, провадження № 1-кс/642/2948/24) продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 18.12.2024.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2024 (справа № 643/15582/24, провадження № 1-кс/643/2334/24) продовжено строк досудового розслідування до десяти місяців, тобто до 18.04.2025.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 25.03.2025 (справа №643/4551/25, провадження №1-кс/643/1524/25) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001357 від 08.07.2023 за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368; ч. 3 ст. 368; ч. 3 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368; ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, до 12 місяців, тобто до 18.06.2025 включно.

25.03.2025 до Московського районного суду м. Харкова надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою, відносно підозрюваної ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування на 60 днів, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий посилалась на те, що строк дії запобіжного заходу закінчується 03.04.2025, ризики передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України КПК України, які враховані судом при обранні запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, та також на даний час існують обставини, що об`єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, у зв`язку з чим, слідчий просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваної ОСОБА_6 на 60 днів в межах строку досудового розслідування до 18.06.2025 включно.

Задовольняючи вказане клопотання слідчої про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену їйу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.368; ч.2 ст.255; ч.4 ст.28, ч.2 ст.307; ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.368 КК України, яка підтверджується зібраними у сукупності доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 13.03.2024; протоколами пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участі ОСОБА_14 від 13.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 31.01.2024; протоколами пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участі ОСОБА_15 від 31.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 23.02.2024; протоколами пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участі ОСОБА_16 від 23.02.2024; протоколом за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з яким зафіксовано умисел ОСОБА_9 на отримання неправомірної вигоди та збут наркотичних засобів у складі злочинної організації; протоколом за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з яким зафіксовано дії ОСОБА_6 , пов`язані із спостереженням за особами, які беруть участь у незаконному обігу наркотичних засобів та психотропних речовин; протоколом за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з яким зафіксовані епізоди злочинної діяльності ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , їх зв`язки між собою, розподіл ролей, факти розподілу неправомірної вигоди між учасниками групи; інформацією вилученою в ході тимчасового доступу до речей і документів у операторів зв`язку, яким підтверджується факт перебування учасників злочинної організації в місцях вчинення злочинів у час їх вчинення; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , який вказав на ОСОБА_10 , як на особу, яка організувала збут наркотичних засобів через інтернет ресурс під загальною назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а також на ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , як на осіб які безпосередньо приймали участь у незаконному збуті наркотичних засобів та психотропних речовин; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , який повідомив, що через інтернет ресурс під загальною назвою «N1CE Shop» два рази придбав наркотичні засоби; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , яка повідомила, що через інтернет ресурс під загальною назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » придбала наркотичні засоби; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 , яка повідомила, що через інтернет ресурс під загальною назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » придбала наркотичні засоби; протоколом зняття інформації з електронних інформаційних систем від 22.07.2024; протоколом зняття інформації з електронних інформаційних систем від 06.06.2024; протоколами за результатами проведення НСРД відеоспостереження за особами ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 ; протоколом за результатами проведення НСРД негласне відібрання зразків для експертного дослідження, стосовно ОСОБА_11 ; залучення ОСОБА_17 для виконання спеціального завдання для розкриття злочинної діяльності злочинної організації; проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки від 12.05.2024 за участю ОСОБА_18 ; проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки від 15.05.2024 за участю ОСОБА_18 ; проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки від 18.0.2024 за участю ОСОБА_20 ; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ019/121-24/16968-НЗПРАП від 18.06.2024; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/121-24/12606-НЗПРАП від 16.05.2024; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/121-24/14194-НЗПРАП від 29.05.2024; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/121-24/14194-НЗПРАП від 29.05.2024, протоколами тимчасового доступу до речей і документів, а саме інформації, яка перебуває у володінні операторів зв`язку ПрАТ «Київстар, ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Лайфселл», банківських установ АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»; АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»; АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ»; АТ КБ «Приватбанк»; АТ «АКЦЕНТ-БАНК»; АТ «КРЕДОБАНК»; АТ «Райффайзен Банк», тощо; протоколом за результатами проведення НСРД контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 12.05.2024 та 15.05.2024; протоколом за результатами проведення НСРД аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_18 від 13.05.2024 та 16.05.2024; протоколом огляду покупця від 17.06.2024; протоколом добровільної видачі від 17.06.2024; протоколом огляду покупця від 18.06.2024; протоколом добровільної видачі від 18.06.2024; які в сукупності дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що він міг скоїти цей злочин.

Слідчий суддя, з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_6 , які, відповідно до ст.12 КК України, є особливо тяжким та тяжкими злочинами, та обґрунтованості підозри, дійшов висновку, що на даний час не встановлено доказів, які б свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, встановлених під час обрання запобіжного заходу до ОСОБА_21 , а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також які обумовлені тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вищенаведене, а також зазначені слідчим та прокурором обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, слідчий суддя вважав, що стороною обвинувачення доведено наявність вказаних в клопотанні ризиків та з урахуванням того, що органу досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, які не можливо закінчити до спливу строку тримання під вартою, вважав, що підстави для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , відсутні.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав особи, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав особи, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав особи зазначив "що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо підстав та мотивів продовження відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням доведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України і наявності обґрунтованої підозри, яка підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами у їх сукупності.

Характер висунутої ОСОБА_6 підозри, дає достатні підстави вважати, що вона може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, зокрема, є можливість підозрюваною вчинити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, беручи до уваги, що вона підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, а тому, перебуваючи на свободі, може продовжити вчиняти інші злочини, беручи до уваги, що вона тривалий час вчинювала злочини в складі злочинної організації, у співучасті з працівниками правоохоронного органу НПУ ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, в тому числі, і шляхом обману та своїх зв`язків серед правоохоронних органів, вчиняти вплив на свідків та інших учасників кримінального провадження.

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від суду або вчинити інший злочин, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій. На цьому етапі слід урахувати, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, внаслідок чого, даний ризик є актуальним.

Слід зазначити, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваної, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.368; ч.3 ст.368; ч.3 ст.255; ч.4 ст.28, ч.2 ст.307; ч.4 ст.28, ч.3 ст.368 КК України, згідно підозри.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

Фактичні обставини справи, згідно пред`явленої ОСОБА_6 підозри, та вагомість наявних доказів про вчинення нею інкримінованих їй злочинів, які вчинені нею під час дії воєнного стану, свідчать про її підвищену суспільну небезпеку, а тому, колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства та окремих громадян.

Зазначені обставини і наявність вказаних ризиків є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу в продовженні раніше обраного щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення застави.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовує в суді першої інстанції необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваної та обставин кримінального провадження.

Крім того, згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження, вбачається, що на час розгляду вказаного клопотання органом досудового розслідування по кримінальному провадженню не проведено усіх необхідних слідчих дій, у зв`язку з чим, є обґрунтовані підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню, внаслідок чого, такі обмежувальні заходи є виправданими.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваною її процесуальних прав та обов`язків та не будуть ефективними для досягнення завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваної щодо важкого стану здоров`я підозрюваної, не є новими обставинами, які не були відомі слідчому судді та не переглядалися судами під час попередніх засідань щодо запобіжного заходу. При цьому, із наданої стороною захисту медичної документації, не встановлено обставин про наявність у підозрюваної таких захворювань, які би унеможливлювали подальше перебування під вартою.

Доводи адвоката в її апеляційній скарзі стосовно того, що підозрюваній необхідно проходити курс лікування та наявність у підозрюваної постійного місця проживання не спростовує та не мінімізує наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартоюПри цьому, не можуть бути самостійною підставою для зміни запобіжного заходу належна процесуальна поведінка підозрюваної, яка фактично забезпечуються саме мірою та обмеженнями запобіжного заходу. В ході розгляду справи не встановлено об`єктивних даних стосовно того, що прийом препаратів при лікуванні в амбулаторних умовах життєво необхідний для підтримання нормальної життєдіяльності підозрюваної. При винесенні ухвали слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, дані про особу підозрюваної та наявні докази, про вчинення нею кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою і прийнято мотивоване рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника підозрюваної.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 25.03.2025 року про продовження щодо підозрюваної за ч.3 ст.28, ч.3 ст.368; ч.3 ст.368; ч.3 ст.255; ч.4 ст.28, ч.2 ст.307; ч.4 ст.28, ч.3 ст.368 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 днів, тобто до 23.05.2025 року, включно, без визначення застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4