У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів

судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нахічевань Азейбарджан, мешкає в АДРЕСА_1 , зареєстрований, в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001167.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2024 року у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовлено.

Відносно підозрюваного ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 24.01.2025 р., з покладенням обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу слідчого суді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Узагальнені доводи апелянта.

Прокурор, зазначав, що рішення слідчого судді про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Прокурор звертав увагу на те, що незважаючи на те, що слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність ризику незаконного впливу на свідків, проте застосував найбільш м`який запобіжний захід.

На думку прокурора, окрім встановленого судом ризику, наявні й інші ризики зокрема: переховуватись від слідства та суду, оскільки підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину та не повідомив дійсного місця мешкання; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як вини не визнає, показання не надає.

Апелянт вважає, що слідчим суддею не враховано того, що ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. що порушує суспільні відносини у сфері громадського порядку та моральності, що охороняються кримінальним законом, а його перебування на волі, може створити в очах громадян негативне враження про безладдя та безкарність, що є виключним випадком, з урахуванням суспільно-політичної ситуації в державі, пов`язаної з військовою агресією РФ проти України, а також викликати недовіру до органів державної влади та Збройних Сил України.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001167, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні залізничного вокзалу ст. Колосівка Одеської залізниці (с. Токарівка, Вознесенського району), з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві правил поведінки і норм моралі, через нікчемний привід розпочав вчиняти сварки з іншими особами, які перебували в приміщенні залізничного вокзалу.

З метою припинення його хуліганських дій ОСОБА_6 , до нього підійшов ОСОБА_7 та зробив зауваження з приводу припинення його неправомірних дій. ОСОБА_6 почав вести себе агресивно відносно ОСОБА_7 та, перебуваючи в приміщенні залізничного вокзалу, де в цей час перебували інші люди, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві правил поведінки і норм моралі, через нікчемний привід, демонструючи власну зверхність, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які супроводжувались особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що його дії відбуваються в умовах очевидності для інших людей, з метою опору особі, яка намагалася припинити його хуліганські дії, при цьому тримаючи у руках предмет ззовні схожий на гранату, 23.11.2024 р о 22.30 год., в приміщенні вокзалу де знаходилися люди, витягнув з неї кільце та кинув її під ноги ОСОБА_7 , тобто особі, яка припиняла хуліганські дії ОСОБА_6 , після чого відбувся вибух.

За вказаних обставин ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, а саме у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, пов`язане з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії.

23.11.2024 р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 24.11.2024 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Своє клопотання слідчий мотивував наявністю обґрунтованої підозри, тяжкістю кримінального правопорушення та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Врахувавши, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність ризику незаконного впливу на свідків, зважаючи на належну процесуальну поведінку, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, з урахуванням того, що прокурором не доведено наявності ризиків переховування підозрюваного від слідства та суду або вчинення іншого кримінального правопорушення, а також не доведено, що підозрюваний перебуваючи на волі переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що відносно підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, а саме у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

До початку апеляційного розгляду, від прокурора ОСОБА_8 надійшла заява про відмову від апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали надані судом, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 1 ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Положеннями ч. 2 ст. 403 КПК України передбачено - якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

На адресу Миколаївського апеляційного суду від прокурора ОСОБА_8 , який входить до складу групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001167, надійшла заява про відмову від апеляційної скарги прокурора на ухвалу слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2024 року, у зв`язку з направленням обвинувального акту до суду.

В даному кримінальному провадженні, станом на день розгляду апеляційним судом справи, прокурор Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 , яким подана апеляційна скарга - не входить до складу групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, а відтак не має повноважень здійснювати будь-які процесуальні дії у справі.

За цих обставин, апеляційний суд вважає, за можливе задовольнити заяву прокурора ОСОБА_8 про відмову від апеляційної скарги, незважаючи на те, що апеляційна скарга подана іншим прокурором.

Враховуючи, що ухвала слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2024 року не оскаржена іншими особами, апеляційне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відмовою прокурора від апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001167 - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3