справа № 619/7441/24
провадження № 1-кс/619/1150/24
УХВАЛА

іменем України

10 грудня 2024 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

володільця майна ОСОБА_4

представника володільця майна - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника заявника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000202 від 14 червня 2024 року,

в с т а н о в и в:

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах заявника ОСОБА_4 , про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2024 року на грошові коштив сумі 3400 доларів США, власником яких є заявник ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовується тим, що на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2024 року було проведено обшукквартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було вилучено грошові кошти у сумі 3400 доларів США.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 18.10.2024 накладено арешт на вказані вище грошові кошти.

В клопотанні адвокат ОСОБА_6 зазначає, що арешт накладений на грошові кошти не є обґрунтованим, так як перелічене майно не є власністю ОСОБА_7 , а належать його дружині ОСОБА_4 , яка отримала грошові кошти від свого батька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_8 16 грудня 2021 року продав дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення: - земельна ділянка кадастровий номер :02:012:0387 була продана за 110 500 гривень, на підставідоговору купівлі-продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, зареєстрованого в реєстрі №2722; - земельна ділянкакадастровий номер :02:012:0377 було продано за 102 000 гривень, на підставі договорукупівлі-продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, зареєстрованого в реєстрі № 2719.

Отримані кошти від продажу двох земельних ділянок сільськогосподарського призначення, ОСОБА_8 через свій похилий вік, віддав своїй доньці ОСОБА_4 на зберігання.

Вказує, що станом на момент подання даного клопотання у застосуванні заходу забезпечення у вигляді арешту, накладеного на вищеперелічене майно, є необґрунтованим, оскільки воно не є власністю особи, відносно якої було відкрито кримінальне провадження. Просить скасувати арешт, накладений на грошові кошти.

ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання про скасування арешту підтримала у повному обсязі. Пояснила, що грошові кошти у сумі 3400 доларів США, які були вилучені при обшуку, належать її батьку ОСОБА_8 , які у неї знаходились на зберіганні.

Представник заявника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав повністю. Пояснив, що арешт, накладений на грошові кошти є необґрунтованим, оскільки грошові кошти не є власністю особи, відносно якої було відкрито кримінальне провадження. Просить скасувати арешт, накладений на грошові кошти.

Прокурор Золочівського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що 16 жовтня 2024 року слідчим СВ було проведено обшукквартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 ..Під час даної слідчої дії були вилучені грошові кошти у сумі 3400 доларів США, які знаходились в сумці, яка належала ОСОБА_7 . Коли вилучали грошові кошти в іноземній валюті, ніяких заперечень та пояснень походження вказаних грошових коштів ніхто не висловлював. На даний час триває досудове розслідування, проводиться ряд слідчих дій, перевіряється походження вказаних грошових коштів.

Заслухавши учасників судового процесу, проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши його матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

Положеннями ст. 131 КПК України встановлено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Отже, власник майна повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте без урахування певних суттєвих обставин.

Згідно частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно частини 1 статті 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК кодексу України.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні ВП № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000202 від 14 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Постановою слідчого ВП № 2 Богодухівського РВП Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_9 від 16 жовтня 2024 року вилучені грошові кошти в сумі 3400 доларів США (14 купюр номіналом по 100 доларів кожна) визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2024 року,на тимчасово вилучене майно 16 жовтня 2024 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000202 від 14 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України накладено арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження, а саме на: -грошові коштив сумі 3400 доларів США (14 купюр номіналом по 100 доларів кожна, з номерами: 1) РК 08029413 Н; 2) PF 27487917 P; 3) PK 62410684 I; 4) PK 62410663 I; 5) PK 62410862 I; 6) PK 62410861 I; 7) PA 69069690 B; 8) PK 62410860 I; 9) PK 62410859 I; 10) PK 62410858 I; 11) PK 62410857 I; 12) QA 41599769A; 13) QA 41599775A; 14) QA 41599777A; 15) QA 41599778A; 16) PK 08029414 H; 17) PK 08029415 H; 18) PK 08029416 H; 19) PK 08029417 H; 20) PK 08029421 H; 21) PK 08029419 H; 22) PK 08029420 H; 23) PF 15976817H; 24) PK 08029402 H; 25) PK 08029424 H; 26) PK 08029425 H; 27) PK 08029427 H; 28) PK 08029428 H; 29) PK 08029449 H; 30) QJ 04526271 A; 31) QJ 04526279 A; 32) QJ 04526278 A; 33) QJ 04526273 A; 34) QJ 04526272 A), опечатало в полімерний пакет з надписом «Національна поліція України» № HYQ 0090856, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді.

В даній ухвалі зазначено, що зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 та до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

Правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження визначені Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року № 1104 (далі - Порядок), та Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженою наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної Податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного Суду України, Державної Судової Адміністрації України 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 4 Порядку речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 12 Інструкції під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям).

Як вбачається з аналізу вищезазначених правових норм, відповідальними за зберігання речових доказів є сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ, у даному випадку - сторона обвинувачення, та посадова особа органу, який здійснює зберігання речового доказу, а на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту, або зміни місця зберігання арештованого майна.

Накладений арешт забезпечує досягнення мети і завдань кримінального провадження і на даному етапі досудового розслідування відповідає "справедливому балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника майна, а його скасування може призвести до втрати речового доказу, що у свою чергу завдасть шкоди подальшому проведенню повного та неупередженого досудового розслідування та судовому розгляду справи по суті.

Доводи заявника були ретельно дослідженні слідчим суддею, втім не беруться до уваги, як такі, що дають можливість скасувати арешт майна, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, слідчий суддя при розгляді відповідного клопотання має встановити лише те, що у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_4 , звертаючись до слідчого судді з даним клопотанням про скасування арешту на грошові кошти, в клопотанні зазначила, що вона є володільцем вказаних грошових коштів, однак в судовому засіданні пояснила, що грошові кошти належать її батькові ОСОБА_8 , які останній отримав от продажу земельних ділянок та передав їй на зберігання. В підтвердження суду надані копії договорів купівлі-продажу земельних ділянок, із яких вбачається, що за їх продаж були отримані грошові кошти в національній валюті гривні. При обшуку, який було проведено 16 жовтня 2024 року, були вилучені грошові кошти в іноземній валюті. Вищезазначені обставини потребують з`ясуванню в ході досудового розслідування, яке на даний час ще триває.

Суд приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно, а тому клопотання про скасування арешту майна, навіть з урахуванням усіх викладених в ньому доводів, задоволенню не підлягає, оскільки досудове розслідування триває, та потребує подальшого з`ясування.

Твердження щодо необґрунтованості накладення арешту або щодо того, що відпала потреба у арешті майна - не доведено, враховуючи положення ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Беручи до уваги, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна відмовлено, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити особі, яка подала клопотання, що це не позбавляє особу знов звернутися з відповідним клопотанням після виникнення нових обставин, які не досліджувались судом при ухваленні попереднього рішення.

Керуючись статтями 131 - 132, 174, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника володільця майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000202 від 14 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2024 року - відмовити.

Роз`яснити особі, яка подала клопотання, що відмова в її задоволенні, не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошений учасникам судового провадження в приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області 13 грудня 2024 о 15 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1