Провадження № 1-кп/127/1214/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у спрощеному провадженні кримінальне провадження, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000261 від 21.12.2024,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2024 року близько 05:00 год. ОСОБА_2 , перебуваючи в коридорі загального користування поблизу кабінету травмпункту Комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня Швидкої медичної допомоги», що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 68, помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_3 , який являється інспектором Комунального підприємства «Муніципальна варта» Вінницької міської ради та який забезпечував громадський порядок у вказаному лікувальному закладі. Оскільки ОСОБА_2 , поводив себе агресивно, нецензурно виражався в бік працівників медичного закладу, ОСОБА_4 спільно зі своїм колегою інспектором Комунального підприємства «Муніципальна варта» Вінницької міської ради ОСОБА_5 , намагались вивести його із закладу на вулицю з метою припинення ним порушення тиші та порядку. Вказані дії не сподобались ОСОБА_2 , тому він почав виражатись нецензурною лексикою в бік ОСОБА_4 , який сидів навпроти нього на лавці. Після цього ОСОБА_3 підвівшись із лавки відштовхнув від себе ОСОБА_2 та в цей час в останнього виник протиправний умисел, направлений на заподіяння шкоди здоров?ю ОСОБА_3 , шляхом нанесення йому тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи вказаний протиправний умисел, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи настання негативних наслідків, ОСОБА_2 , одразу ж схопив ОСОБА_3 двома руками за шию та повалив його на підлогу, після чого, встаючи, заподіяв ОСОБА_3 , два удари кулаком правої руки в область скроневої ділянки голови зліва та один удар правою ногою в ділянку виличної кістки зліва. Після цього, ОСОБА_2 наніс один удар правою ногою в ділянку живота ОСОБА_3 та один удар кулаком лівої руки в ділянку виличної кістки справа, в результаті якого, ОСОБА_3 впав на землю.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 24.12.2024 в ОСОБА_3 були виявлені тілесні ушкодження: синець та рана на обличчі. Вказані ушкодження належать до легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5. «Правил судовомедичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України 17.01.1995 р.), виникли від травматичної дії (удару) тупого твердого предмета, давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи 21.12.2024 р.

Відповідно до частини другої статті 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. Відповідно до вимог ч.3 ст. 302 КПК, до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором, поряд з іншим додано заяву підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_2 написану в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , про беззаперечне визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, та письмову заяву потерпілого ОСОБА_3 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, а також матеріали досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000261 від 21.12.2024, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_2 своєї винуватості, приходить до висновку, що він вчинив кримінальне правопорушення-проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує, що відповідно до доданих до акту матеріалів, обвинувачений ОСОБА_2 є особою раніше не судимою, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, згідно з характеристикою за місцем проживання а ОСОБА_2 за час проживання скарг та нарікань від сусідів та родичів не надходило.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшуює покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення ОСОБА_2 , а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді штрафу в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України.

Цивільний позов у справі заявлено не було.

Згідно з ч.5 ст. 100 КПК, речові докази та документи, надані суду, зберігаються в суді, за винятком випадків, передбачених частиною шостою цієї статті, а також речових доказів у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, які можуть знаходитися в іншому місці зберігання.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно з ч.1 ст. 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про документально підтверджені витрати на залучення експерта з проведення судово-медичної експертизи. Відповідно до матеріалів кримінального провадження, арешту на речі та документи накладено не було.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 174, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень.

Речовий доказ в кримінальному провадженні № 0000261, внесеному до ЄРДР 21.12.2024, а саме: DVD-R диск з відеозаписом за 21.12.2024 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно направити стороні захисту та стороні обвинувачення.

Суддя: