Провадження №1-кс/463/9835/24
УХВАЛА

/про відмову у задоволенні заяви про відвід слідчого судді/

19 грудня 2024 року місто Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді справи №463/10162/24 (провадження №1-кс/463/9753/24) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 щодо не розгляду клопотання ОСОБА_3 від 11.09.2024 про визнання потерпілим та з інших підстав, поданих у кримінальному провадженні №0000089 від 23.02.2024 року,-

встановила:

29 жовтня 2024 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 щодо не розгляду клопотання ОСОБА_3 від 11.09.2024 про визнання потерпілим та з інших підстав, поданих у кримінальному провадженні №0000089 від 23.02.2024 року.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 29 жовтня 2024 року, визначено слідчого суддю ОСОБА_4 для розгляду скарги.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 28.10.2024 відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 щодо не розгляду клопотання ОСОБА_3 від 11.09.2024 про визнання потерпілим та з інших підстав, поданих у кримінальному провадженні №0000089 від 23.02.2024 року.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року вказану ухвалу скасовано та призначено новий розгляд.

10.12.2024 слідчим суддею ОСОБА_4 прийнято справу до розгляду та призначено судове засідання на 12.12.2024.

12 грудня 2024 року під час розгляду скарги у судовому засіданні ОСОБА_3 заявив про відвід слідчому судді Личаківського районного суду міста Львова ОСОБА_4 у справі №463/10162/24 (провадження №1-кс/463/9753/24).

В обґрунтування відводу ОСОБА_3 покликався на системне недотримання слідчим суддею ОСОБА_4 вимог КПК України при винесенні судових рішень за результатами розгляду його скарг на дії та бездіяльність слідчого, тому вважає такого упередженим. Враховуючи наведене при розгляді його скарги у кримінальному провадженні № 0000089 від 23.02.2024 року ним було заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 у справі №463/10162/24 (провадження №1-кс/463/9753/24) відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 75 КПК України. Окремої письмової заяви про мотиви заявленого відводу не подав.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2024 року визначено головуючу суддю ОСОБА_1 для розгляду заяви.

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, про розгляд заяви були повідомлені належним чином.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суддя, розглянувши заяву про відвід, проаналізувавши матеріали справи №463/10162/24 (провадження №1-кс/463/9753/24), вважає, що підстав для задоволення заявленого відводу немає. До вказаних висновків суддя дійшла, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України» та інші) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Суддя звертає увагу, що вичерпний перелік підстав для відводу судді, слідчого судді передбачений ст. 75 КПК України.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: п.4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід подаються одразу після встановлення підстав такого відводу. Відвід повинен бути вмотивований.

Заявляючи відвід слідчому судді ОСОБА_4 , ОСОБА_3 покликається на те, що суддя ОСОБА_4 є упередженим, систематично не дотримується вимог КПК України при винесенні судових рішень за результатами розгляду його скарг.

Оцінюючи аргументи заявника, суддя перевіряє додержання як об`єктивного критерію безсторонності судді (чи сформовано суд для розгляду справи у встановлений законом спосіб), так і суб`єктивного критерію безсторонності судді (чи додержано суддею вимог щодо особистої безсторонності).

Так, оцінюючи зазначені ОСОБА_3 доводи, суддя вважає такі безпідставними з огляду на таке.

Слідчому судді ОСОБА_4 для розгляду передано справу №463/10162/24 (провадження №1-кс/463/8565//24)за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 щодо не розгляду клопотання ОСОБА_3 від 11.09.2024 про визнання потерпілим та з інших підстав, поданих у кримінальному провадженні №0000089 від 23.02.2024 року.

При розгляді скарги ухвалою слідчого судді від 29.10.2024 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 щодо не розгляду клопотань ОСОБА_3 від 11.09.2024 про визнання потерпілим та з інших підстав, поданих у кримінальному провадженні №0000089 від 23.02.2024 року. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року вказану ухвалу скасовано з призначенням на новий розгляд.

10.12.2024 слідчим суддею ОСОБА_4 прийнято справу до розгляду та призначено у судове засідання на 12.12.2024.

Відповідно до ст.5 Кодексу суддівської етики, незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід`ємною складовою справедливого суду.

Згідно ст. 6 Кодексу суддівської етики Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Відтак, доводи ОСОБА_3 про те, що слідчий суддя ОСОБА_4 підлягає відводу, оскільки діяв упереджено не заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про відвід, суд повинен встановити, чи вказані дії можуть потягти сумніви у заявників в об`єктивності та неупередженості суду, та чи підлягають у даному випадку застосуванню правові приписи ст. 75 КПК України.

Відтак, проаналізувавши ті обставини, на які ОСОБА_3 посилається як на підставу для відводу слідчого судді, суддя вважає, що такі не є підставою для недовіри останньому та не породжують ні потенційного, ані реального конфлікту інтересів щодо розгляду справи.

Суддя вважає за необхідне зазначити, що з огляду на практику Європейського суду з прав людини як джерела права, суд зобов`язаний обґрунтовувати своє рішення, але це не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від його характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Салов проти України», «Проніна проти України», «Серявін та інші проти України», «Руїс Торіха проти Іспанії»), у зв`язку з чим решта доводів і аргументів скаржника не має значення для вирішення заяви про відвід.

Відтак доводи заяви про відвід суд вважає безпідставними, а тому заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова ОСОБА_4 у справі № 463/10162/24 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 75, 80, 81 КПК України, суд,

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді справи №463/10162/24 (провадження №1-кс/463/9753/24) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 щодо не розгляду клопотань ОСОБА_3 від 11.09.2024 про визнання потерпілим та з інших підстав, поданих у кримінальному провадженні №0000089 від 23.02.2024 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1