Справа № 953/2302/25
Провадження № 1-кс/953/2201/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000399 від 10.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2025 року засобами поштового зв`язку прокурор Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке отримано судом 18 березня 2025 року, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно 14.03.2025 в період часу з 10:10 годин по 11:18 годин за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення обшуку, а саме на: мобільний телефон марки «IPhone» моделі «IPhone 12 pro Max», номер моделі «MGDF3FS/А», серійний номер « НОМЕР_1 », IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 , з встановленою карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_4 ; системний блок чорного кольору ручної зборки з відеокартою «RTX 3060», які на праві приватної власності належать ОСОБА_5 , які оглянуті та визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 10.03.2025 за ч.4 ст.185 КК України, із забороною відчуження та розпорядження.

Прокурор у клопотанні також просить визначити місцем зберігання вказаних предметів, після проведення необхідного комплексу досліджень, камеру схову речових доказів Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає наступне.

В провадженні Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000399 від 10.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 09.03.2025 до ЧЧ Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що невстановлена особа вчинила крадіжку грошових коштів заявника, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000399 від 10.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В подальшому в ході проведення досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 12.03.2025 в період часу з 10:10 годин по 11:18 годин 14.03.2025 за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено зазначене у клопотанні майно.

Враховуючи те, що всі вказані вище предмети, являються предметами вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки являється об`єктом вищеописаних кримінально протиправних дій та відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України являється речовим доказом по даному кримінальному провадженню, вищевказані предмети визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню відповідною постановою від 14.03.2024, а також у подальшому при проведенні досудового розслідування необхідний стороні обвинувачення для проведення ряду процесуальних та слідчих (розшукових) дій, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження, тому на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності

ОСОБА_5 , який є власником майна, у судове засідання не з`явився, був повідомлений про час та місце розгляду клопотання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України. З матеріалів кримінального провадження слідує, що вищевказане майно, було вилучене в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , який було проведено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.03.2025, наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно може бути знаряддям вчинення злочину, та постановою слідчого від 14.03.2025 визнано речовими доказами.

Отже, слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає наявності будь-яких негативних наслідків, які б переважали інтереси держави, а тому таке втручання у права та інтереси власника майна є виправданим.

Разом з цим, згідно з ч.2 ст.168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Прокурором обґрунтовано необхідність накладення арешту на вилучений мобільний телефон та системний блок, оскільки дане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, наявна постанова слідчого про визнання їх речовими доказами, є необхідність у проведенні їх огляду.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч. 2 ст.171 КПК України та подано прокурором до суду у строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, що відповідає положенням ч.1 ст.170 КПК України.

Керуючись ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000399 від 10.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку 14 березня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: мобільний телефон марки «IPhone» моделі «IPhone 12 pro Max», номер моделі «MGDF3FS/А», серійний номер « НОМЕР_1 », IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 , з встановленою карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_4 та системний блок чорного кольору ручної зборки з відеокартою «RTX 3060», із забороною відчуження та розпорядження, власником якого є ОСОБА_5 .

Місце зберігання арештованого майна визначити за органом досудового розслідування камеру схову речових доказів Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.

Роз`яснити прокурору його відповідальність за зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1