Справа № 947/7162/25
Провадження № 1-кс/947/3051/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000162 від 05.02.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оріхівка Болградського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 16.10.2018 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки з покладенням обов`язків передбачених п 1,1 ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 К України; 22.10.2020 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць; 24.12.2020 року Приморським районним судом м Одеси за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяця; 29.01.2021 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці; 12.04.2021 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 4 місяця; 01.07.2022 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 5 місяців; 23.11.2022 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано 6 місяців до відбуття покарання та визначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі; 08.05.2024 року звільненого за ст. 81 КК України, умовно-дострокового, не відбутий термін 1 рік 9 місяців 23 дні,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звертається до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній, будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та під час непогашеної та не знятої судимості вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, слідчий у клопотанні зазначає про те, що 05.02.2025 року приблизно о 12 год. 47 хв. у ОСОБА_4 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться у КНП «Одеський обласний клінічний медичний центр» Одеської обласної ради (далі КНП «ООКМЦ» ООР), що розташовується за адресою: м. Одеса, вул. Суднобудівна, 1. В подальшому, останній шляхом вільного доступу зайшов до приміщення КНП «ООКМЦ» ООР та розпочав здійснювати пошуки майна, яке в подальшому можливо таємно викрасти. Далі, в цей же день о 12 годині 56 хвилин, ОСОБА_4 через відчинені двері проник до приміщення палати №8, що розташована в приміщенні КНП «ООКМЦ» ООР, де на ліжку побачив мобільний телефон Realme 9І imei: НОМЕР_1 , вартістю 2770,10 грн. та ноутбук «Lenovo Thinkpad 15», вартістю 7410,10 грн., що належить ОСОБА_7 , який визначив як предмет свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений та таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану введеного у зв`язку з агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» (на час кримінального правопорушення дію якого продовжено в установленому Законом порядку), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свої дій, впевнившись що його дії залишаються непомітними, таємно викрав з ліжка майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон Realme 9І imei: НОМЕР_1 , вартістю 2770,10 грн. та ноутбук «Lenovo Thinkpad 15», вартістю 7410,10 грн.

Після чого, з метою недопущення можливості його викриття, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши майнову шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 10180, 20 грн.

За викладених обставин, 20.02.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та в ході слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому необхідно застосувати вказаний запобіжний захід.

У судовому засіданні -

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати до її підзахисного домашній арешт, а у випадку задоволення клопотання визначити мінімальний розмір застави.

Підозрюваний зазначив, що свою провину визнає, просив застосувати домашній арешт.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані в його обґрунтування матеріали, прийшов до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчим суддею, відповідно до ст. 178 КПК України, повинна враховуватися тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 20.02.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується, зокрема, заявою потерпілого ОСОБА_8 , про вичинене кримінальне правопорушення від 04.02.2025 року за адресою: м. Одеса, вул. Суднобудівна, 1; протоколом огляду місця події від 04.02.2025 року за адресою: м. Одеса, вул. Суднобудівна, 1; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив про обставини вчиненого кримінального правопорушення від 04.02.2025 року за адресою: м. Одеса, вул. Суднобудівна, 1, а саме: крадіжки мобільного телефону марки Realme 9І imei: НОМЕР_1 , вартістю 2770,10 грн. та ноутбуку «Lenovo Thinkpad 15»; протоколом огляду предмета від 12.02.2025 року, а саме: відеозапису на якому зафіксовано, як особа чоловічої статі за зовнішніми ознаками схожа на ОСОБА_4 , здає ноутбук до ломбарду; протоколом огляду предмета від 12.02.2025 року, а саме: відеозапису на якому зафіксовано, як особа чоловічої статі за зовнішніми ознаками схожа на ОСОБА_4 здає телефон до ломбарду; протоколом огляду предмета від 12.02.2025 року, а саме: відеозапису на якому зафіксовано, як особа чоловічої статі за зовнішніми ознаками схожа на ОСОБА_4 під`їжджає та заходить до КНП «ООКМЦ» ООР; протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 .

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у його вчиненні, а також те, що підозрюваний неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працює, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що вказаний ризик також є обґрунтованим, з огляду на те, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення, зокрема, аналогічних злочинів та наразі підозрюється у вчиненні крадіжки повторно, а також з огляду на те, що останній офіційного джерела доходу не має, а тому може вдатися до спроби повторного вчинення злочину проти власності з метою отримання засобів для існування.

Проте, слідчий суддя вважає, що посилання сторони обвинувачення на те, що в рамках даного провадження наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності за імовірно вчинений тяжкий злочину, є необґрунтованим, оскільки з матеріалів клопотання вбачається, що потерпілий претензій матеріального та морального характеру до підозрюваного не має, підозрюваний з пред`явленою йому підозрою повністю погоджується, свою провину визнає та щиро каявся, а також враховуючи те, що в матеріалах клопотання відсутні дані про те, що в рамках кримінального провадження наявні свідки.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 у судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження. Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, зокрема ризику можливого переховування підозрюваного, забезпечити належну процесуальну поведінку останнього можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 2 абзацу 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання щодо визначення розміру застави слідчий суддя бере до уваги фактичні обставини злочину, характеризуючі дані підозрюваного, який є раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід визначити заставу у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка на думку слідчого судді, в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного у випадку її внесення, під загрозою звернення застави в дохід держави, у випадку порушення покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі вищевикладеного, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 20.04.2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 20.04.2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

-

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1