ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 за адресою: м.Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, кримінальне провадження за внесеним до ЄРДР № 0000351 від 18.03.2024, за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, але перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, не маючого на утриманні будь-яких осіб, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що у період часу з 08 години 00 хвилин 13.03.2024 до 13 години 10 хвилин 17.03.2024, знаходячись у складському приміщенні АТ «Укртелеком», яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 133, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків, та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно: моноблоки Asus A4110-BD132X, 4 Gb об`єм пам`яті, жорсткий диск 500 Gb, монітор 14 дюймів, які були введені в експлуатацію в 2018 році, вартість яких згідно висновку експерта складає 2833,33 грн., у кількості 3 штук; блоки живлення Asus ADP-45BW, які були введені в експлуатацію в 2018 році, вартість яких згідно висновку експерта складає 499,79 грн., у кількості 4 штук; моноблок «Asus ETI 6201UTT-BD008» з обсягом оперативної пам`яті 2 Gb, з жорстким диском 500 Gb, вживаного, введеного в експлуатацію в 2018 році, вартість якого згідно з висновком експерта складає 2833,33 грн., у кількості 1 штука; моноблок «Asus A4110-BD132X» Intel N3150, RAM 2 Gb, HDD 50 Gb, вживаного введеного в експлуатацію в 2016 році, вартість якого згідно висновку експерта складає 2833,33 грн., у кількості 1 штука; монітор «LOC E270Sw», 22 дюйми, який було введено в експлуатацію в жовтні 2020 року, вартість якого згідно висновку експерта складає 1633,33 грн., у кількості 1 штука; джерело безперебійного живлення «LogicPower LP 650 VA-P», яке було введено в експлуатацію в жовтні 2020 року, вартість якого згідно висновку експерта складає 1599,67 грн., у кількості 2 штук. Все майно належить АТ «Укрпошта».

Після чого, ОСОБА_4 , викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому АТ «Укрпошта» матеріальної шкоди на загальну суму 20998,48 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі. Зазначав, що він дійсно викрав зазначене майно, яке перебувало в одному з приміщень АТ «Укрпошта», що знаходиться за адресою: пр. Соборний, буд. 133, м. Запоріжжя. Вказав на те, що він працював слюсарем та мав доступ до приміщення відділення АТ «Укрпошта» 69005. Раніше, під час відвідування приміщення він бачив, що складське приміщення було закрите. Того разу він також прийшов надати послуги на замовлення АТ «Укрпошта» та побачив, що двері до складу відчинені. Зайшовши в середину приміщення складу він там побачив комп`ютерну техніку. Скориставшись тим, що його ніхто не бачить, він виніс моноблоки, монітор, зарядні пристрої та безперебійник у своїй сумці. Затим відвіз все до себе додому. Потім через мережу Інтернет продав один з моноблоків. Викрасти майно вирішив через скрутне матеріальне становище. Після того як до нього прийшли співробітники поліції, то він відразу видав викрадені речі, окрім одного моноблоку, який вже встиг продати та зарядних пристроїв. Через виявлення того, що він викрав майно, його звільнили з роботи. Наразі дуже шкодує про свій вчинок, зробив відповідні висновки, знайшов роботу.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання щодо можливості досліджувати обставини та здійснювати їх перевірку в порядку та обсязі визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приймає до уваги позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену в постанові від 16 вересня 2024 року у справі № 444/870/22 (провадження № 51- 2989 кмо 23), а саме що в конкретному кримінальному провадженні суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, у тому числі, у разі часткового заперечення винуватості особи у вчиненні окремого кримінального правопорушення в сукупності кримінальних правопорушень, яке має окрему кваліфікацію, або є окремим епізодом кримінального правопорушення, чи невизнання цивільного позову, та у такому випадку щодо цих оспорюваних обставин провести судовий розгляд у загальному порядку, дослідивши докази, які підтверджують або спростовують ці обставини.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, стосувалися вартості викраденого майна в межах цивільного позову, речових доказів, процесуальних витрат.

Так, судом було досліджено висновок експерта від 23.04.2024 № СЕ-19/108-24/7195-ТВ за результатами судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», відповідно до якого вартість: моноблоку Asus A4110-BD132X, 4 Gb об`єм пам`яті, жорсткий диск 500 Gb, монітор 14 дюймів, який був введений в експлуатацію в 2018 році на момент вчинення кримінального правопорушення в справному стані, без візуальних пошкоджень станом на 17.03.2024, може складати 2833,33 грн.; блоку живлення Asus ADP-45BW, який був введений в експлуатацію в 2018 році, може складати 499,79 грн.; моноблоку «Asus ETI 6201UTT-BD008» з обсягом оперативної пам`яті 2 Gb, з жорстким диском 500 Gb, вживаного, введеного в експлуатацію в 2018 році, може складати 2833,33 грн.; моноблоку «Asus A4110-BD132X» Intel N3150, RAM 2 Gb, HDD 50 Gb, вживаного введеного в експлуатацію в 2016 році, може складати 2833,33 грн.; монітор «LOC E270Sw», 22 дюйми, який було введено в експлуатацію в жовтні 2020 року, може складає 1633,33 грн.; джерело безперебійного живлення «LogicPower LP 650 VA-P», яке було введено в експлуатацію в жовтні 2020 року, може складати 1599,67 грн..

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи, повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у вчиненому, дослідженими письмовими документами, які суд визнає належними та допустимими доказами у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що при визначенні кваліфікації (всіх кваліфікуючих ознак) кримінального правопорушення, що мало місце у період часу з 08.00 год. 13.03.2024 по 13.10 год. 17.03.2024, яке вчинив ОСОБА_4 , було враховано те, що 08.12.2024 ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області скеровано до суду обвинувальний акт щодо останнього у кримінальному провадженню № 0001617 від 20.10.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, і остаточно визначено таку кваліфікуючу ознаку як «вчинення повторно».

При цьому, відповідно до ухвали суду від 02.09.2024 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодом злочинної діяльності, що мав місце 27.08.2023 та відомості щодо якого внесені до ЄРДР за №0001617 від 20.10.2023, закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з Приміткою до ст. 185 КК України у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 не є тією особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема ст. 185 КК України, то така кваліфікуюча ознака як повторність при кваліфікації його діяння підлягає виключенню.

Отже, суд визнає винним ОСОБА_4 у тому, що він у період часу з 08 години 00 хвилин 13.03.2024 до 13 години 10 хвилин 17.03.2024, знаходячись у складському приміщенні АТ «Укртелеком», яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 133, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків, та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, яке належить АТ «Укрпошта», а саме: моноблоки «Asus A4110-BD132X», 4 Gb об`єм пам`яті, жорсткий диск 500 Gb, монітор 14 дюймів, які були введені в експлуатацію в 2018 році, вартість яких згідно висновку експерта складає 2833,33 грн., у кількості 3 штук; блоки живлення «Asus ADP-45BW», які були введені в експлуатацію в 2018 році, вартість яких згідно висновку експерта складає 499,79 грн., у кількості 4 штук; моноблок «Asus ETI 6201UTT-BD008» з обсягом оперативної пам`яті 2 Gb, з жорстким диском 500 Gb, вживаного, введеного в експлуатацію в 2018 році, вартість якого згідно з висновком експерта складає 2833,33 грн., у кількості 1 штука; моноблок «Asus A4110-BD132X» Intel N3150, RAM 2 Gb, HDD 50 Gb, вживаного введеного в експлуатацію в 2016 році, вартість якого згідно висновку експерта складає 2833,33 грн., у кількості 1 штука; монітор «LOC E270Sw», 22 дюйми, який було введено в експлуатацію в жовтні 2020 року, вартість якого згідно висновку експерта складає 1633,33 грн., у кількості 1 штука; джерело безперебійного живлення «LogicPower LP 650 VA-P», яке було введено в експлуатацію в жовтні 2020 року, вартість якого згідно висновку експерта складає 1599,67 грн., у кількості 2 штук, завдавши потерпілому АТ «Укрпошта» матеріальної шкоди на загальну суму 20998,48 гривень, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження; ставлення обвинуваченого до вчиненого - вину визнав повністю, щиро кається у вчиненому; активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, але має заробітки за наймом, має зареєстроване місце проживання, неодружений, але перебуває тривалий час у фактичних шлюбних відносинах, немає на утриманні будь-яких осіб, раніше не судимий, відшкодував матеріальну шкоду потерпілому шляхом повернення більшої частини викраденого майна.

Також суд враховує, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому, оскільки обвинувачений у судовому засіданні визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчиненого, осуд своєї поведінки та доклав зусиль для виправлення ситуації шляхом відшкодування завданих потерпілому ним збитків; активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено. Така обставина як вчинення злочину особою повторно, що зазначена в обвинувальному акті, не знайшла свого підтвердження під час судового слідства.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, характеру та ступеню суспільної небезпеки скоєного, його наслідків, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе при застосуванні до нього покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

Разом з тим, враховуючи дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , той факт, що він провину свою визнав та розкаявся, з урахуванням наявності декількох пом`якшуючих покарання обставин та відсутності обставин, які б його обтяжували, відшкодування шкоди шляхом повернення майна, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, та інші обставини справи, суд вважає що його можливо звільнити від покарання з випробуванням в силу ст.75 КК України.

У випадку застосування ст.76 КК України до обвинуваченого, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, передбачені ч.ч.1,3 ст.76 КК України.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, характеру та ступеню суспільної небезпеки скоєного, його наслідків, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обтяжуючих вину обставини, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе при застосуванні до нього покарання пов`язаного з позбавленням волі і звільнення його від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, з урахуванням обставин кримінального правопорушення і даних про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, але в мінімальних межах санкції інкримінованої йому статті Кримінального кодексу, із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових правопорушень.

Представник потерпілого АТ «Укрпошта» в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином, заяв чи клопотань про його відкладення не надали. Представником потерпілого було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Разом з тим, АТ «Укрпошта» скерувало до суду цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення з нього 135 210,61 грн. матеріальної шкоди, що є вартістю викраденої 21 одиниці техніки згідно матеріалів інвентаризації від 20.03.2024.

Згідно ст. 325 КПК України кримінальне провадження розглянуто без участі представника АТ «Укрпошта».

В судовому засіданні прокурор вважала, що цивільний позов АТ «Укрпошта» підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі вартості не повернутого майна. Вказала на те, що частина викраденого майна, в межах пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_4 була повернута та передана слідчим на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти повного задоволення цивільного позову, вказали на те, що ОСОБА_4 не було пред`явлено обвинувачення щодо викрадення усього того майна, яке зазначене в позові і шкода не визначалася в розмірі 135210,61 грн.. Окремо захисник зазначила, що під час досудового розслідування була проведена відповідна експертиза, за результатами якої експертом було визначено реальну вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення. З результатами такої експертизи погодився і представник потерпілого, який брав участь у справі, будь-яких заперечень щодо переліку майна і його вартості під час досудового розслідування та відображення суми шкоди в обвинувальному акті, представником потерпілого виказано не було. До цивільного позову матеріали інвентаризації, яка проводилася на підставі наказу заступника генерального директора з розвитку мережі ОСОБА_7 № 2029 від 20.03.2024, не долучені, як і будь-які інші докази. ОСОБА_4 не заперечував щодо відшкодування шкоди в розмірі того майна, яке він не зміг повернути потерпілому через його відчуження.

При вирішенні цивільного позову суд виходить з такого.

Суд приймає до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 року) щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви, - з іншого.

Виходячи зі змісту ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами визначеними КПК України і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, якою встановлюються загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачають відшкодування за неї за наявності вини особи, яка заподіяла шкоду.

Судом було досліджено в межах цивільного позову документи, які були наявними в матеріалах провадження та надані прокурором в судовому засіданні.

Відповідно до розпорядчих документів, на підставі яких товарно-матеріальні цінності взяті на облік в поштовому відділенні 69005, зокрема, актів приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів були взяті на облік засоби під інвентарними номерами: 4918381, 4916622, 026323, 026326, 026332, 026334, 026335, УП00812697; розпорядження від 27.11.2018 № 182 АТ «Укрпошта» «Про передачу комплектів обладнання для автоматизованого робочого місця», яким передано до Запорізької дирекції комплект обладнання під інвентарним номером 4917447. Документи про взяття на облік в поштовому відділенні 69005 товарно-матеріальних цінностей за 2016 рік не збереглися, останні наявні в електронному вигляді.

З досліджених документів вбачається, що передавалися комплекти обладнання для АРМ В3 у складі: моноблок, блок живлення, клавіатура, маніпулятор, програмний продукт, джерело безперервного живлення, USB hub 4 порти, мережевий фільтр, первісною (балансовою) вартістю станом на рік введення в експлуатацію - 12931,65 грн.. При цьому, вартість кожного окремого пристрою, що входив до складу такого комплекту не визначалося.

Також, окремо в актах приймання-передачі основних засобів зазначено про передачу і огляд комп`ютерів Technic-Pro Athlon 200GE первісною (балансовою) вартістю 10 501,09 грн. станом на 07.10.2020 та в акті введення в експлуатацію основних засобів - принтеру для друку чеків первісною вартістю 1293,14 грн.

Відповідно до розпорядження від 27.11.2018 № 182 АТ «Укрпошта» «Про передачу комплектів обладнання для автоматизованого робочого місця», яким передано до Запорізької дирекції загалом 67 комплектів на загальну вартість 866420,55 грн. Вартість одного комплекту складає - 12 931,65 грн.

Згідно з протоколом робочої інвентаризаційної комісії з інвентаризації оборотних та необоротних матеріальних активів у підрозділі Запорізького регіону АТ «Укрпошта»: відділення поштового зв`язку Запоріжжя 5 (69005) від 22.03.2024 відповідно до наказу АТ «Укрпошта» «Про проведення інвентаризації у МВ Запоріжжя 5 (69005) від 20.03.2024 № 2029 за результатами інвентаризації комісією встановлено: а) фактична наявність об`єктів нерухомого майна (власних, орендованих, інвестиційних), транспортних засобів, комп`ютерної та організаційної техніки, і інших ОЗ, ІНМА не відповідає їх наявності за даними бухгалтерського обліку (субрахунки 103100, 104100, 106100, 112100), сума за даними бухгалтерського обліку - 913339,24 грн., сума за фактичними даними - 778128,63 грн., різниця нестача - 135210,61 грн.. Детальна інформація про нестачі наведена в додатку № 1 до протоколу; б) встановлено нестачі у кількості 13 об`єктів, загальною вартістю 135210,61 грн.; в) встановлено, що наявність присвоєних інвентаризаційних номерів на об`єктах основних засобів відповідає зазначеній інформації про інвентарні номери у інвентаризаційних описах; г) не виявлені об`єкти, які непридатні до подальшої експлуатації.

Згідно пред`явленому обвинуваченню, в якому ОСОБА_4 визнав себе винним, останній таємно викрав майно, яке належить АТ «Укрпошта», а саме: моноблоки «Asus A4110-BD132X», 4 Gb об`єм пам`яті, жорсткий диск 500 Gb, монітор 14 дюймів, які були введені в експлуатацію в 2018 році, вартість яких згідно висновку експерта складає 2833,33 грн., у кількості 3 штук; блоки живлення «Asus ADP-45BW», які були введені в експлуатацію в 2018 році, вартість яких згідно висновку експерта складає 499,79 грн., у кількості 4 штук; моноблок «Asus ETI 6201UTT-BD008» з обсягом оперативної пам`яті 2 Gb, з жорстким диском 500 Gb, вживаного, введеного в експлуатацію в 2018 році, вартість якого згідно з висновком експерта складає 2833,33 грн., у кількості 1 штука; моноблок «Asus A4110-BD132X» Intel N3150, RAM 2 Gb, HDD 50 Gb, вживаного введеного в експлуатацію в 2016 році, вартість якого згідно висновку експерта складає 2833,33 грн., у кількості 1 штука; монітор «LOC E270Sw», 22 дюйми, який було введено в експлуатацію в жовтні 2020 року, вартість якого згідно висновку експерта складає 1633,33 грн., у кількості 1 штука; джерело безперебійного живлення «LogicPower LP 650 VA-P», яке було введено в експлуатацію в жовтні 2020 року, вартість якого згідно висновку експерта складає 1599,67 грн., у кількості 2 штук, завдавши потерпілому АТ «Укрпошта» матеріальної шкоди на загальну суму 20998,48 гривень.

Тобто перелік викраденого майна повністю не співпадає з майном, яке не було виявлено під час інвентаризації комісією АТ «Укрпошта». ОСОБА_4 не інкримінувалося викрадення всього майна, яке зазначено в цивільному позові, при цьому з зазначенням його вартості на час введення в експлуатацію без врахування зносу. Твердження представника потерпілого щодо викрадення 21 одиниці техніки взагалі не знайшли свого підтвердження. Зокрема, ОСОБА_4 не висувалося обвинувачення щодо викрадення: трьох комплектів обладнання для АРМ В3 вартістю 12 931,65 грн. кожний; принтеру для друку чеків вартістю 1293,14 грн.; двох джерел безперебійного живлення Mustek вартістю 1228,47 грн. кожний; п`яти комп`ютерів Technic-Pro Athlon (моніторів) вартістю 10501,09 грн. кожний.

Згідно розписки представника потерпілого АТ «Укрпошта» ОСОБА_6 , наданої ним слідчому СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 01.05.2024, останній отримав на відповідальне зберігання: три моноблоки «Asus A4110-BD132X» серійні номери: jsptcj 004715; jsptcj 020594; jsptcj 004804; моноблок «Asus ETI» серійний номер F0PNAC015196CN7747; монітор «LOC E270Sw»; два джерела безперебійного живлення «LogicPower LP 650 VA-P» з серійними номерами: 78; 79.

При завершенні досудового розслідування та направленні обвинувального акту до суду відомостей про те, що представник потерпілої сторони якось заперечував щодо переліку викраденого майна, яке відображено в обвинувальному акті та його визначеної експертом вартості, не встановлено.

Таким чином, згідно пред`явленого обвинувачення, неповернутим залишилися: моноблок «Asus A4110-BD132X» Intel N3150, RAM 2 Gb, HDD 50 Gb, вживаний, що введений в експлуатацію в 2016 році, та блоки живлення «Asus ADP-45BW», які були введені в експлуатацію в 2018 році, вартість яких згідно висновку експерта складає 499,79 грн. кожного, у кількості 4 штуки.

Зазначені обставини визнав і обвинувачений, надавши пояснення про те, що один моноблок він продав, а також не пам`ятає щоб він повертав потерпілому чотири блоки живлення.

Відповідно до висновку експерта від 23.04.2024 № СЕ-19/108-24/7195-ТВ за результатами судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», вартість моноблоку «Asus A4110-BD132X» Intel N3150, RAM 2 Gb, HDD 50 Gb, вживаного, введеного в експлуатацію в 2016 році, складає 2833,33 грн. та вартість блоків живлення «Asus ADP-45BW», які були введені в експлуатацію в 2018 році, складає 499,79 грн. кожний.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина 2 ст. 78 ЦПК України, вказує на те, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, суд констатує, що представником потерпілого не виконано визначеного ЦПК України обов`язку щодо доведення стороною обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та не доведено перед судом заявлений розмір матеріальної шкоди.

За таких обставин, розглянувши цивільний позов в межах визначених предмету та підстав позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає підстави для частково задоволення позовних вимог.

Враховуючи встановлені обставини, дослідивши наявні в матеріалах провадження документи, суд вважає, що цивільний позов АТ «Укрпошта» підлягає частковому задоволенню, а саме на суму 4 832,49 грн. (2833,33 грн.+ 1999,16 грн. (499,79х4)).

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати судом вирішується на підставі ст. 124 КПК України. Розмір таких витрат склав 6815,52 грн., що є витратами на проведення експертизи.

Відповідно до ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Так, відповідно до ухвал слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2024 у даному кримінальному провадженні було накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення огляду від 21.03.2024, а саме: комп`ютерний монітор «LOC E270Sw», 22 дюйми; два моноблоки «Asus A4110-BD132X» Intel, ключ активації «Віндоус», зарядний пристрій, інструкцію.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, клопотань щодо його обрання до набрання вироком законної сили не надходило. За таких обставин, суд не вбачає підстав і потреби в застосовуванні відносно нього запобіжного заходу на цій стадії судового провадження.

Судом також враховано вимоги п.1 ст.6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно п. 1 та п.2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Цивільний позов акціонерного товариства «Укрпошта» до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь акціонерного товариства «Укрпошта» (, вул. Хрещатик, буд. 22, м. Київ, 01001, рахунок НОМЕР_2 , АТ «Ощадбанк», МФО 300465) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4 832 (чотири тисячі вісімсот тридцять дві) гривні 49 копійок.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Скасувати арешт накладений на майно відповідно до ухвал слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2024, а саме: комп`ютерний монітор «LOC E270Sw», 22 дюйми; два моноблоки «Asus A4110-BD132X» Intel, ключ активації «Віндоус», зарядний пристрій, інструкцію.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати в розмірі 6815 (шість тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень 52 копійки.

Речові докази:

- три моноблоки «Asus A4110-BD132X» серійні номери: jsptcj 004715; jsptcj 020594; jsptcj 004804; моноблок «Asus ETI» серійний номер F0PNAC015196CN7747; монітор «LOC E270Sw»; два джерела безперебійного живлення «LogicPower LP 650 VA-P» з серійними номерами: 78; 79, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого АТ «Укрпошта» ОСОБА_6 , відповідно до розписки від 01.05.2024, - залишити в користуванні АТ «Укрпошта» як власника;

- змив на марлевий тампон та контроль до нього з зовнішньої ручки вхідних дверей до складського приміщення, один слід папілярного візерунку, лакофарбове покриття з лутки дверей до складського приміщення, які вилучені під час огляду місця події за адресою: пр. Соборний, буд. 133, м. Запоріжжя від 17.03.2024 та передані на зберігання до камери схову ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції - Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1