Справа №№ 148/525/25
В И Р О К

Іменем України

01 травня 2025 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали об`єднаних кримінальних проваджень внесених до ЄРДР: за № 0000043 від 13.02.2025, за № 0000065 від 03.03.2025, за № 0000018 від 06.03.2025 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одружений, не працює, судимий:

- 23.02.2017, Тульчинським р/с за ст. 185 ч.3, 75 КК України до 4 р. п/в з встановленням іспитового строку на 3 роки;

- 21.02.2019, Немирівським р/с за ст. ст. 289 ч.2, 185 ч.2, 70, 71 КК України до 5 р. п/в;

- 20.10.2020, Немирівським р/с за ст. ст. 289 ч.2, 185 ч.2, 70 КК України до 6 р. п/в, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 185 ч.4, 357 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи неодноразово засудженим за вчинення злочинів проти власності, востаннє 20.10.2020 Немирівським районним судом Вінницької області, який ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15.01.2021 змінено, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі та 26.11.2024 звільнившись з місць позбавлення волі, маючи при цьому не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (строк дії якого продовжено по теперішній час), ОСОБА_5 , 01.02.2025 близько 23:00 год., з метою вчинення крадіжки чужого майна, прийшов до домогосподарства, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , після чого відчини ворота, тим самим незаконно проник на територію подвір`я.

Продовжуючи злочинні дії, направлені на вчинення крадіжки, ОСОБА_5 будучи впевненим у своїй безкарності та маючи на меті вчинити крадіжку товарно-матеріальних

цінностей із вищевказаного домоволодіння, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, які б усвідомлювали його протиправні дії, з метою власного збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, протиправно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, підійшов до підвального приміщення розташованого на території вище вказаного домогосподарства, де шляхом відкриття вхідних дверей, проник всередину та усвідомлюючи, що наявне в середині майно, завідомо є чужим для нього, тобто таким, що перебуває у власності іншої особи незаконно заволодів бухтою садового шлангу для поливу торгової марки «SYMMER» серії «SuperLight 50/18» довжиною 50 м., вартістю 1403,20 грн., бухтою садового шлангу для поливу торгової марки «Cellfast» серії «Ekonomik (10-021)» вартістю 1054,72 грн., бухтою поліпропіленового шпагату білого кольору «500 текс 4кг 2000м» торгової марки «BIRLIK» вартістю 874,70 грн. та підставкою-статуеткою (кашпо) «Янгол» для квітів з чашею зверху, виготовленої з гіпсу вартістю 500 грн., що належать ОСОБА_7 .

Після вчинених дій ОСОБА_5 залишив місце злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 3 832,62 грн.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення майнових злочинів, останній раз вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 20.10.2020 зі змінами внесеними ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15.01.2021 за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна, звільнений 26.11.2024 з місць позбавлення волі, а також достовірно знаючи, що відносно нього на розгляді Тульчинського районного суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000043 від 13.02.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та маючи не зняту і непогашену в установленому порядку судимість на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові умисні корисливі злочини за наступних обставин.

Так, у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (з подальшим продовженням), ОСОБА_5 , 15.02.2025 близько 23 години, проходив по АДРЕСА_4 , де помітив гаражне приміщення, розташоване на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , належне ОСОБА_4 , та у цей момент у нього виник корисливий умисел на вчинення крадіжки майна із даного приміщення. Після чого, ОСОБА_5 шляхом відкриття воріт даного домоволодіння, що знаходяться зі сторони вул. Василя Багрія м. Тульчин Вінницької області потрапив на подвір`я та проник через незамкнені двері до вказаного гаражного приміщення.

В подальшому, він реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного збагачення, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що вчиняє протиправні дії у період дії воєнного стану в Україні,таємно, повторно, умисно, з корисливих мотивів, в зазначеному гаражному приміщення на столі, виявив та викрав електроінструменти, а саме: кутову шліфувальну машинку марки «Дніпро - М» моделі «МШК-1250Р», вартістю 755,00 гривень, дриль марки «Vitals» серії «Master», вартістю 1868,40 гривень, а також акустичну портативну колонку марки «Grunhelm» моделі «GW-267», вартістю 607,32 гривень, що належні потерпілому ОСОБА_4 .

Після вчинених дій, ОСОБА_5 залишив місце злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме 23.02.2025 передав його під заставу приватному товариству «Ломбард «9999» Сіренко Ю.С. і Компанія» за грошові кошти в розмірі 1050 гривень.

Отже, своїми незаконними діями, ОСОБА_5 завдав майнової шкоди потерпілому на загальну суму 3230,72 гривень.

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи вчинення злочинів у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (з подальшим продовженням), 13.03.2025, близько 23 години, в черговий раз, в особистих справах проходив

через територію домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , яке належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де в альтанці на столі помітив гаманець та в нього раптово виник корисливий умисел на крадіжку чужого майна.

Далі, ОСОБА_5 , будучи впевненим у своїй безкарності та маючи на меті вчинити крадіжку, керуючись корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, відкрив вказаний гаманець в якому виявив грошові кошти належні ОСОБА_8 та скориставшись тим, що за його діями ніхто спостерігає, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що вказані грошові кошти, завідомо є чужими для нього, тобто такими, що перебувають у власності іншої особи, діючи умисно, протиправно, таємно, повторно, в період дії воєнного стану, незаконно заволодів грошовими коштами у сумі 7000 гривень.

Після вчинених дій ОСОБА_5 залишив місце злочину, а викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 7000 грн.

Крім того, ОСОБА_9 не зупинившись на скоєних злочинах продовжив їх вчинення, а саме у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (з подальшим продовженням), 13.03.2025 близько 23 години 20 хвилин, з метою вчинення крадіжки чужого майна прийшов у двір багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , де відразу підійшов до припаркованого там транспортного засобу марки ВАЗ моделі 2102 реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_10 , оскільки за декілька днів до цього ОСОБА_5 через вікно кришки багажного відділення у вказаному автомобілі бачив два пластикові кейси із електроінструментами.

В подальшому він перебуваючи біля вказаного автомобіля та реалізовуючи свій злочинний умисел, повторно, з метою незаконного збагачення, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що вчиняє злочин у період дії воєнного стану в Україні, відкрив кришку багажника даного транспортного засобу, яка не була закрита на замок та з багажного відділення дістав і викрав набори електроінструментів, а саме: шурупокрут акумуляторний торгової марки «ЗЕНИТ» моделі «ЗША-18/2 LI PROFI» в кейсі чорного кольору, вартістю 1716,00 гривень, перфоратор акумуляторний торгової марки «HAISSER» моделі «HSR213B-Z» у кейсі чорного кольору, вартістю 1463,85 гривень, набір ключів шестигранних Г подібної форми (9 одиниць) вартістю 109,65 гривень, набір ключів зірочка, торгової марки «MasterTool» (9 одиниць), вартістю 122,40 гривень, що належні потерпілому ОСОБА_10 .

Після вчинених дій, ОСОБА_5 залишив місце злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме переніс його до будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав його для власних потреб до 17.03.2025.

Отже, своїми незаконними діями, ОСОБА_5 завдав майнової шкоди потерпілому на загальну суму 3411,85 гривень.

Крім того, ОСОБА_5 , 26.02.2025 близько 14:30, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виявив жіночу сумку з особистими речами, належну ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительці АДРЕСА_7 , яку остання попередньо залишила в нього вдома. В подальшому, ОСОБА_5 , в особистих речах ОСОБА_11 , а саме в гаманці який перебував у сумці, виявив банківську картку АТ «Укргазбанк» НОМЕР_2 , відкриту на ім`я її чоловіка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після чого, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з прямим умислом безпосередньо спрямованим на заволодіння банківською карткою та

переслідуючи корисливу мету подальшого її використання, шляхом розрахунку за товари в магазинах, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер вчинюваних ним дій і свідомо бажаючи настання їх негативних наслідків, шляхом вільного доступу викрав банківську картку з номером АТ «Укргазбанк» НОМЕР_2 , яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 185 ч.4, 357 ч.1 КК України, визнав повністю та беззастережно, за всіма епізодами злочинної діяльності. Суду пояснив, що всі обставини викладенні в обвинувальних актах ним повністю визнаються та не оспорюються. Він дійсно вчинив крадіжки майна у потерпілих. Так, перелік майна, який зазначений в обвинувальних актах, яке ним викрадалось, відповідає дійсності. Викрадене майно він зберігав в себе вдома, а також здавав до ломбарду, виручені кошти витрачав на власні потреби. Викраденні кошти у ОСОБА_8 , він також витратив на власні потреби, лише в нього було вилучено 1000 грн., які залишились із викрадених 7000 грн. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати. Завдані матеріальні збитки буде намагатись відшкодувати.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та оголошенням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.

Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, з врахуванням позиції сторін, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК Україні зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Будь-яких інших доказів у ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

З метою оцінки вказаних доказів за ознаками належності, допустимості та достовірності, установлення обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, а також з питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, судом досліджено документи та інші матеріали, що подані стороною обвинувачення.

З врахуванням вимог ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, в межах висунутого органами досудового розслідування обвинувачення, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступних висновків.

За приписами ст. 337 ч.1 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до вимог ст. 62 ч.2 Конституції України, загальних засад кримінального провадження, а саме ст. 17 ч.2 КПК України, задекларовано та гарантується державою, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

В свою чергу, на реалізацію зазначених вище засад кримінального провадження, ст. 92

ч.1 КПК України визначено, що обов`язок доказування винуватості особи у скоєнні злочину покладається на слідчого та прокурора.

З аналізу вказаних правових норм випливає, що законом зобов`язано виключно сторону обвинувачення довести провину особи у вчиненні злочину, який їй інкримінують.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За приписами ст. 91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, серед яких:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, дослідивши та оцінивши представленні стороною обвинувачення докази в їх сукупності, а також зваживши доводи сторони захисту, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до сховища, вчинена повторно, в умовах воєнного стану (за епізодом крадіжки у потерпілого ОСОБА_7 ), вчинена повторно, в умовах воєнного стану (за епізодами крадіжки у потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 ), в судовому засіданні доведена в повному обсязі і дії останнього підлягають кваліфікації за ст. 185 ч.4 КК України.

Також в судовому засіданні доведена вина обвинуваченого ОСОБА_5 і у викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, в зв`язку з чим дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ст. 357 ч.1 КК України.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Суд не визнає, як пом`якшуючу обставину щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, зазначені органом досудового розслідування в обвинувальних актах.

Так, щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Така позиція суду узгоджується із сталою практикою Верховного Суду, а також із висновками викладеними в постанові колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 199/6365/19.

В свою чергу, активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Визнання засудженим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину Постанова ВС у справі № 263/15605/17 (провадження № 51-4234км20)

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_5 , хоча і повністю визнає свою вину в інкримінованих йому злочинах, однак критично не оцінює свою поведінку та ставлення до вчиненого. Так, як будучи особою раніше неодноразово судимою на шлях виправлення не став, продовжив вчиняти злочини, при цьому не вживав жодних заходів щодо виправлення ситуації, зокрема і щодо відшкодування завданих збитків. Також не надавав добровільну допомогу слідству, а лише визнав свою вину, після його викриття.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він є уродженцем та жителем м. Тульчина, Тульчинського району, Вінницької області, гр. України, не одружений, не працює, раніше неодноразово судимий. За місцем проживання характеризується задовільно.

На обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, суспільну небезпеку скоєних ним кримінальних правопорушень та ступінь тяжкості, особу обвинуваченого, його характеристику, наявність непогашених судимостей. Відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу, обвинуваченим вчинено тяжкі злочини та кримінальний проступок, відсутністю пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

В зв`язку з викладеним, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та беручи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, буде призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції визначеної ст. 185 ч.4 КК України та у виді обмеження волі у межах санкції ст. 357 ч.1 КК України, яке останній повинен відбувати.

Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом враховано, що останній вчинив кримінальні правопорушення передбаченні ст. ст. 185 ч.4, 357 ч.1 КК України, а тому покарання йому необхідно призначити за кожен злочин окремо, і остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим.

Таке покарання відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 необхідно рахувати з часу набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання строк перебування під вартою (попереднього ув`язнення) в період з 26.03.2025 по день набрання вироком законної сили, відповідно до вимог ст. 72 ч.5 КК України, якою визначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день, а також зарахувати в строк відбування покарання строк перебування під цілодобовим домашнім арештом в період з 27.02.2025 по 25.03.2025 (включно, в кількості 26 днів), відповідно до вимог ст. 72 ч.7 КК України, якою визначено, що домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу, приймаючи до уваги ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_5 , враховуючи призначену йому реальну міру покарання, може переховуватись від суду для уникнення покарання, суд приходить до висновку, що до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Процесуальні витрати понесенні на проведення експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 , в дохід держави в повному обсязі, в сумі 13283,13 грн.

Питання речових доказів судом вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65, 70, 185 ч.4, 357 ч.1 КК України, ст. ст. 100, 368-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 185 ч.4, 357 ч.1 КК України і призначити йому покарання:

по ст. 185 ч.4 КК України у виді позбавлення волі строком на шість років;

по ст. 357 ч.1 КК України у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим у виді позбавлення волі строком на шість років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 за даним вироком рахувати з часу набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання строк перебування під вартою (попереднього ув`язнення) в період з 26.03.2025 по день набрання вироком законної сили, відповідно до вимог ст. 72 ч.5 КК України, зарахувавши період тримання під вартою (попереднє ув`язнення) у строк покарання, із розрахунку один день позбавлення волі за один день тримання під вартою (попереднього ув`язнення), а також зарахувати в строк відбування покарання строк перебування під цілодобовим домашнім арештом в період з 27.02.2025 по 25.03.2025 (включно, в кількості 26 днів), відповідно до вимог ст. 72 ч.7 КК України, якою визначено, що домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 13283,13 грн. (тринадцять тисяч двісті вісімдесят три дві гривні 13 коп.).

Речові докази:

- два сліди підошви взуття, шість слідів рук знищити;

- бухту полив очного шлангу довжиною 50 м, діаметром 18 мм, бухту полив очного шлангу довжиною 30 м, діаметром , бухту поліпропіленового шпагату довжиною 2000 м, гіпсову статуетку у вигляді «Янгол», які зберігаються в кімнаті речових доказів Тульчинського РВП повернути потерпілому ОСОБА_7 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду від 19.02.2025, на вищевказане майно, в кримінальному провадженні № 0000043, внесеного в ЄРДР від 13.02.2025.

- кутову шліфувальну машинку марки «Дніпро - М» серійний номер «WHE2» чорно-оранжевого кольору, дриль марки «Vitals» червоно-чорного кольору серійний номер «022311119», портативну колонку марки «Grunhelm GW-267», серійний номер «195» чорно-червоного кольору, які зберігаються в кімнаті речових доказів Тульчинського РВП повернути потерпілому ОСОБА_4 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду від 05.03.2025, на вищевказане майно, в кримінальному провадженні № 0000065, внесеного в ЄРДР від 03.03.2025.

- сліди рук знищити;

- гаманець червоного кольору, грошові кошти в сумі 1000 грн. (одна тисяча гривень), які зберігаються в кімнаті речових доказів Тульчинськго РВП та у сховищі цінностей відділення № 220/,1 АБ «Укргазбанк», згідно договору № ,16-РД від 10.03.2016 повернути потерпілій ОСОБА_8 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду від 17.03.2025, на вищевказане майно, в кримінальному провадженні № 0000078, внесеного в ЄРДР від 15.03.2025.

- набір інструментів торгової марки «ЗЕНІТ ПРОФІ» у чорному кейсі, до якого входять: шурупокрут акумуляторний торгової марки «ЗЕНІТ», два літій-іонних акумулятори «ЗЕНІТ 18 В Li-on», зарядний пристрій для вказаних акумуляторів, набір шестигранних ключів, набір восьмигранних ключів, набір свердл, набір бит та саморізи; набір інструментів торгової марки «HAISSER» у чорному кейсі, до якого входять: акумуляторний перфоратор «HAISSER HS RН213B-Z», літій-іонний акумулятор «HAISSER 4.0 Ah Lithium-ion 21v» та зарядний пристрій до вказаного акумулятора, які зберігаються в кімнаті речових доказів Тульчинського РВП повернути потерпілому ОСОБА_10 , скасувавши арешт накладений

ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду від 20.03.2025, на вищевказане майно, в кримінальному провадженні № 0000080, внесеного в ЄРДР від 17.03.2025.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя