Номер провадження:1-кс/521/1064/25
УХВАЛА

04 березня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за №0001601 від 14.11.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клюси Щорського району Чернігівської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 12.10.2021 вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений 17.05.2024 у зв`язку із відбуттям строку покарання,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ХІ від 24.02.2022, на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, в останнє Указом Президента України №740/2024 від 28.10.2024, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №4024-IX від 29.10.2024, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став і вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 12 листопада 2024 року у період часу з 07 години 14 хвилини по 07 годину 25 хвилину, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебував біля житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , побачив, що двері квартири АДРЕСА_4 у вказаному будинку не зачинені та розуміючи, що в середині можуть перебувати грошові кошти та інші коштовні речі, шляхом вільного доступу відкрив вхідні двері квартири АДРЕСА_4 та проник в середину приміщення, де надалі пройшов до спальної кімнати, та побачив на письмовому столі жіночу сумку, шкіряну, чорного кольору, із логотипом «U.S.POLO ASSN.», із тканинним ремінцем, яка належить на праві власності ОСОБА_7 , надалі ОСОБА_4 , розуміючи, що у вказаній сумці можуть перебувати грошові кошти та інше цінне майно, визначив її вміст предметом свого злочинного посягання.

Так, у той же час та в тому ж місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, в період дії воєнного стану, переконавшись, що його дії залишаться непоміченими як для власника майна так і для оточуючих, ОСОБА_4 , перебуваючи у спальній кімнаті квартири АДРЕСА_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_7 в цей момент спала, та не могла спостерігати за своїм майном, шляхом вільного доступу, взяв своєю рукою жіночу сумку, шкіряну, чорного кольору, із логотипом «U.S.POLO ASSN.», з тканинним ремінцем, яка перебувала на письмовому столі, вийшов з нею у коридор зазначеної квартири, де відкрив її та взяв грошові кошти у розмірі 5000 гривень та навушники марки «AirPods», моделі А2031, з серійним номером GT5ZQEY4LX2Y, вартістю 3166,67 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_7 , тим самим заволодів вказаним майном, після цього сумку повісив на вішалку, що знаходилась у зазначеному коридорі біля вхідних дверей.

Надалі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 8166 гривень (вісім тисяч сто шістдесят шість) гривень 67 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

20.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

27.01.2025 ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.01.2025.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.01.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 04.03.2025.

Постановою керівника Малиновської окружної прокуратури від 28.02.2025 строк досудового розслідування №0001601 від 14.11.2024 продовжено до 04.04.2025.

За переконанням слідчого, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_6 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_11 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , мотивуючи клопотання тим, що є об`єктивні причини вважати, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу останній матиме можливість вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор підтримала клопотання слідчого, оскільки вважала мету і підстави продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та продовжити застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого з огляду на недоведеність вказаних стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які, на її думку, є необґрунтованими.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, а також вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, у своєму клопотанні слідчий зазначає, що згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, при встановленні наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує тяжкість покарання за інкримінований ОСОБА_4 в провину злочин, який є тяжким, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

При оцінці даного ризику, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 на неодноразові виклики до слідчого не з`являвся, що унеможливлювало вручення йому письмового повідомлення про підозру, тому ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.01.2025 надано дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (запобігання спробі незаконно впливати на свідків та потерпілу цьому ж провадженні), вказує те, що підозрюваний обізнаний про те, хто саме є свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні, та останні ще не допитувалися у суді, покази вищевказаних осіб мають суттєве значення у даному кримінальному провадженні, тому підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на вищезазначених осіб із метою зміни ними показів та ухилення від кримінальної відповідальності.

На наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється), вказує той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, що підтверджується вимогою про судимість, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став і може продовжувати свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, підозрюваний ніде не працює, не має законного джерела доходу, що може спонукати його до вчинення нових корисливих злочинів, із метою отримання коштів для забезпечення власного проживання.

При вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення особою тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання його під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

Разом із цим, слідчий суддя керується положеннями ч. 3 ст. 183 КПК України, згідно з якими при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що розмір застави повинен складати суму у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень.

Підозрюваний ОСОБА_4 із дня продовження запобіжного заходу може внести заставу на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області або забезпечити її внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому або прокурору.

За умови внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатись за межі м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрювану, що наслідком невиконання зазначених обов`язків є звернення застави в дохід держави і обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 32 дні, тобто в межах строку досудового розслідування. Ухвала слідчого судді про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 04.04.2025

Ухвала слідчого судді щодо продовження застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_12