20 грудня 2024 року м. Хмельницький
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за яке передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.
У зв`язку із цим прокурор просить накласти арешт на зазначене майно ОСОБА_6 з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.
З метою забезпечення арешту майна, при розгляді клопотання слідчий суддя застосовує положення ч.2 ст.172 КПК України, згідно з якими клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України, одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п.3, ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
На підставі ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до частини другої статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається із матеріалів клопотання, 16.12.2024 під час розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українці, громадянці України, уродженці міста Дмитров Донецької області, голові обласної МСЕК №2 міста Маріуполь Донецької області (із розташуванням в м. Хмельницькому), проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимій, повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, санкція якого передбачає конфіскацію майна.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відповідність клопотання прокурора вимогам ст.170-172 КПК України та наявність підстав для арешту.
Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведений ризик знищення, пошкодження житла його співвласником.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя, вважає у цьому випадку співрозмірним накладення арешту на указане майно із встановленням заборони його відчуженнядля забезпечення можливої конфіскації як виду покарання.
Зазначений спосіб накладення арешту не призведе до надмірного втручання у право особи.
При цьому негативних наслідківвід встановлення такої визначеної законом заборон щодо цього майна, у тому числі третім особам, зокрема які мають право користування земельними ділянками підозрюваного на підставі права оренди , слідчий суддя не вбачає.
З урахуванням викладеного, з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, з метою забезпечення завдання арешту, слідчий суддя приходить до переконання про можливість частково задоволення клопотання прокурора.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 .

Копію ухвали надіслати ОСОБА_8 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя