Справа № 173/437/25
Провадження №1-кс/173/85/2025
У Х В А Л А

про арешт майна

03 березня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092 від 21 лютого 2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2025 року слідчий у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме мотоцикл марки «Дніпро» д.н. НОМЕР_1 чорного кольору із боковим причепом вилучений слідчим, під час огляду транспортного засобу від 22.02.2025, який добровільно видав ОСОБА_4 , поблизу свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 21 лютого 2025 близько 13:30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії,керуючи власним технічно-справним мотоциклом марки «Дніпро», з боковим причепом, державний номер реєстрації НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 30 км/год., разом із пасажирами: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходились сидячи на боковому причепі зазначеного мотоциклу, по асфальтованій дорозі проїзної частині вулиці Центральної, с. Заріччя, Верхньодніпровської ТГ, Кам`янського району, Дніпропетровської області. Під час руху по проїзній частині вулиці у вищезазначеному населеному пункту ОСОБА_4 допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України, а саме:

- п. 10.1 Правил дорожнього руху України, яким передбачено: «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

Так, ОСОБА_4 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змін, грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п. 10.1 Правил дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я людей, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру, перед зміною напрямку руху мотоцикла марки «Дніпро», для здійснення маневру повороту ліворуч, повинен був переконатися, що це буде безпечним та своїми діями він не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, тобто повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху. Після чого водій ОСОБА_4 , діючи у порушення вимог зазначеного пункту правил, 21 лютого 2025 р., близько 13:35 год., наближаючись до виїзду із домоволодіння АДРЕСА_2 , проявляючи злочинну самовпевненість, та легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не врахував дорожню обстановку, знехтував безпекою учасників дорожнього руху, змінив напрямок руху мотоцикла, а саме здійснив маневр повороту ліворуч, при цьому пасажири: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 впали з бокового причепу при русі даного транспортного засобу. При цьому пасажир ОСОБА_5 , при падінні контактував головою із поверхнею асфальтованого дорожнього покриття. Пасажир ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не отримав, за медичною допомогою не звертався.

В наслідок вказаної дорожньо-транспортної події, потерпілому ОСОБА_5 , згідно з медичною довідкою № 154 наданої КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ОСОБА_7 » від 21.02.2025 р., заподіяно тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, забою головного мозку І ступеню, епідуральної гематоми справа.

Під час проведення досудового розслідування 22.02.2025 року, ОСОБА_4 , перебуваючи біля свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , добровільно видав транспортний засіб - мотоцикл марки «Дніпро» д.н. НОМЕР_1 чорного кольору із боковим причепом (коляска), яким він користувався та є його фактичним власником. Даний транспортний засіб було оглянуто та вилучено, у якості предмету за допомогою якого вчинено дане правопорушення. Вказаний мотоцикл постановою слідчого визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Під час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, виникла необхідність у призначенні та проведенні судової експертизи технічного стану вилученого транспортного засобу: мотоциклу марки «Дніпро» д.н. НОМЕР_1 у зв`язку з чим слідчий просить накласти арешт на вказаний транспортний засіб.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, надали на адресу суду заяву в якій просили клопотання розглядати без їх участі.

Власник майна ОСОБА_8 помер.

Користувач майном ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву згідно з якою не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого подано клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, за даної внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За змістом ст. 173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1)правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні(якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом1частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність(якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна(якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею враховані вищевказані вимоги.

Так, слідчим суддею встановлено, що під час проведення огляду транспортного засобу який добровільно видав ОСОБА_4 , біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , 22.02.2025 слідчим вилучено транспортний засіб, а саме: мотоцикл марки «Дніпро» д.н. НОМЕР_1 чорного кольору із боковим причепом.

Вилучений під час зазначеного огляду транспортний засіб постановою слідчого від 22 лютого 2025 року визнаний речовими доказами по кримінальному провадженню.

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу мотоцикл з коляскою реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки «Дніпро», моделі «Дніпро», 1982 року випуску, чорного кольору на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.1997 № НБ0354961 належить ОСОБА_8 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З заяви ОСОБА_4 вбачається, що він купив мотоцикл марки «Дніпро», державний номерний знак НОМЕР_1 у 2015 році у невідомого чоловіка. Вказаний мотоцикл перебуває в його користуванні.

Вилучені у даному кримінальному провадженні транспортний засіб відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів, а саме - може бути знаряддям злочину та предметом, який зберіг на собі його сліди. Цей речовий доказ має істотне значення для досудового розслідування вказаного кримінального провадження, обставини вчинення якого можуть бути виявлені та зафіксовані шляхом його огляду та дослідження.

Враховуючи, що вищезазначене майно має значення для доведення обставин кримінального провадження, у якому об`єктивно існує потреба у проведенні необхідних судових експертиз, суд вважає обґрунтованими доводи слідчого про те, що його арешт відповідає встановленим законодавством завданням запобігти можливості його приховування, втрати, знищення, перетворення, відчуження.

Вищевказана річ відповідає критерію, зазначеному у п. 11 ст. 170 КПК України, а тому встановлення обмеження розпорядження та користування щодо цього об`єкту у даному кримінальному провадженні є процесуально обґрунтованою.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

На підставі викладеного і керуючись ст. 98, 131, 132, 167, 170, 172-173, 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092 від 21 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт шляхом обмеження розпорядження та користування на майно:

-мотоцикл марки «Дніпро» д.н. НОМЕР_1 чорного кольору із боковим причепом вилучений слідчим, під час проведення огляду транспортного засобу 22.02.2025 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити місцем зберігання арештованого майна - територію Відділення поліції № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, вул. Авраменка, буд. 21.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали слідчого судді доручити слідчому СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: