Справа № 646/1634/25
№ провадження 1-кп/646/931/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2025 за №0000014, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іртишське Молодіжного району Карагандинської області Казахстан, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, маючого базову середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 09.12.2024 року приблизно о 10:20, перебуваючи в сквері, який знаходиться за адресою: в м. Харків, майдан Героїв Небесної Сотні 36, побачив на землі банківську картку (з безконтактною технологією проведення платежів), яка була втрачена її власницею, ОСОБА_4 09.12.2024 близько 10:00 години, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах. На вищезазначеній банківській картці встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентом якої є AT КБ "ПриватБанк", № НОМЕР_1 , номер рахунку НОМЕР_2 ,510, яка є персоніфікованою пластиковою карткою, що надає її власнику можливість безготівкової оплати товарів або послуг, а також отримання готівкових коштів у відділеннях банків та банкоматах та відповідно до пункту 1.27 ст. 1 Закону Україйи «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», абз. 1 ст. 1 Закону України «Про інформацію», примітки до статті 358 Кримінального Кодексу України є офіційним документом та в силу вимог ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є електронним платіжним документом та офіційним документом. Після чого, піднявши її з землі, ОСОБА_3 упевнився, що то була банківська картка видана AT КБ «ПриватБанк». В цей час у ОСОБА_3 раптово виник протиправний умисел, спрямований на привласнення вищевказаного офіційного документу. ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, спрямований на привласнення офіційного документа, не вчинивши жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, з метою: подальшого використання, керуючись корисливими мотивами, привласнив вищевказану банківську картку, поклавши її до своєї кишені, та пішов з місця вчинення правопорушення.

У подальшому, в період з 11:23 по 13:05 09.12.2024 року, ОСОБА_5 , керуючись корисливими мотивами, умисно, використовуючи вищевказану банківську картку, яка належить потерпілій ОСОБА_4 , здійснив 13 операцій з розрахунку за товарні цінності в торгівельно-сервісній мережі магазинів «Борисфен», ФОП « ОСОБА_6 », ФОП « ОСОБА_7 », « ОСОБА_8 », шляхом безконтактних розрахунків за товар у вказаних магазинах через термінал на загальну суму 2859,14 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 2859,14 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого, ч. 1 ст. 357 КК України, тобто у привласненні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів.

Положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_9 , згідно якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення ним вказаного кримінального проступку, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження рішення суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_9 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надала заяву, в якій зазначила, що згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Цивільний позов не заявлений.

25.02.2025 матеріали щодо вирішення питання для складання протоколу в порядку ст. 51 КУпАП відносно ОСОБА_3 були направлені до ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, вбачається, що обвинувальний акт може бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З урахуванням вищевикладеного, суд розглядає обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеним обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту, оскільки воно ніким не оспорюється.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, тобто у привласненні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, повністю доведена.

Обираючи ОСОБА_3 вид та міру покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, наявність обставин,що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який не має офіційного місця роботи.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України, у виді штрафу.

Призначення ж іншого, більш суворого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на дані які характеризують особу обвинуваченого, визнання ним вини та відношення останнього до скоєного. Саме така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню - відсутні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 381-382, 394-395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова впродовж 30 днів з дня його проголошення.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя - ОСОБА_1