Справа № 493/1281/24
Провадження № 1-кп/493/69/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі

ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ ОСОБА_1

ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ ОСОБА_2

ПРОКУРОРА ОСОБА_3

ЗАХИСНИКА-АДВОКАТА ОСОБА_4

ОБВИНУВАЧЕНОГО ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000417, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Обжиле Балтського району Одеської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 06.10.2010 року Балтським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

2) 09.02.2011 року Балтським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 14.03.2012 року Балтським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

4) 24.02.2017 року Балтським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

5) 23.06.2017 року Балтським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

6) 28.12.2017 року Балтським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

7) 27.11.2018 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 408, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільненого 11.10.2022 року по відбуттю строку покарання,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15.05.2024 року у вечірній час, більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку своєї співмешканки ОСОБА_7 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_8 вчинив крадіжку бензопили марки MINSK PRO моделі MCS-4300GL з домоволодіння ОСОБА_9 , мешканця с. Обжиле Подільського району Одеської області, діючи умисно, заздалегідь не обіцяючи, за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, придбав у ОСОБА_8 одержану кримінально протиправним шляхом бензопилу марки MINSK PRO моделі MCS-4300GL за обумовлену суму грошових коштів в розмірі 500 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, з 15.05.2024 року до 22.05.2024 року ОСОБА_6 , діючи умисно, завідомо одержану кримінально протиправним шляхом бензопилу марки MINSK PRO моделі MCS-4300GL зберігав у будинку своєї співмешканки ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

У подальшому, 22.05.2024 року ОСОБА_6 в обідній час, більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, прибувши до ОСОБА_10 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , умисно за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, збув останньому шляхом дарування завідомо одержану кримінально протиправним шляхом бензопилу марки MINSK PRO моделі MCS-4300GL.

Сукупність досліджених доказів дає суду підстави вважати встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у заздалегідь не обіцяному придбанні, зберіганні та збуті майна, завідомо одержаного кримінально протиправним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 198 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що точної дати та часу не пам`ятає до будинку його співмешканки за адресою АДРЕСА_3 , прийшов ОСОБА_8 , який запропонував йому купити в нього бензопилу та повідомив, що вказану бензопилу він вкрав у ОСОБА_9 . Він погодився на пропозицію ОСОБА_8 та купив у нього дану бензопилу за 500 грн. Близько тижня він її зберігав у будинку своєї співмешканки, а потім подарував ОСОБА_10 . У скоєному він розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює та просить їх не досліджувати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового розгляду суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 198 КК України, згідно ч. 4 ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин; особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово судимого, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не знаходиться, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить визнання вини та сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує його покарання, є рецидив злочинів.

Також суд враховує досудову доповідь Подільського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, згідно якої беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_6 і чи повинен він її відбувати реально, суд враховує вимоги ст. 65 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При цьому судом приймається до уваги те, що згідно з матеріалами кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину і на даний час має не зняту та не погашену судимість, однак для себе висновків не зробив та знову вчинив нетяжкий злочин.

Суд вважає, що зазначені обставини свідчать про те, що немає підстав для призначення йому покарання у виді пробаційного нагляду чи із застосуванням ст. 75 КК України, так як таке покарання не може забезпечити його перевиховання та запобігання вчинення нових злочинів.

Також суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 року щодо того, що за умови підтвердження даних про особу винного, призначення покарання ОСОБА_6 із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, слід вважати м`яким.

За таких обставин, суд вважає, що обвинуваченому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі в межах встановлених санкцією ст. 198 КК України, яке належить відбувати реально.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, підлягає скасуванню.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати - оплата за проведення експертизи підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 198 КК України і призначити йому покарання за ст. 198 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_6 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді від 06.06.2024 року, скасувати.

Речові докази, згідно зберігальної розписки залишити за належністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1514,56 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому.

СУДДЯ