КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/811/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , з внесеними останнім доповненнями до неї, на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.12.2024 року частково задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 30.01.2025 року, з визначенням розміру застави у межах 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фрунзе, Киргизстан, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого оперуповноважений Броварського РУП ГУ НП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою, з внесеними доповненнями до неї, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.12.2024 року та постановити нову ухвалу, якою повністю задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Мотивуючи апеляційні вимоги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою без урахування істотних обставин, що мають значення у кримінальному провадженні, і є такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Посилається прокурор і на те, що в результаті інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення загинуло троє людей, водночас, не надаючи належної та достатньої оцінки вказаному факту слідчий суддя, не скористався правом щодо застосування безальтернативного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначив підозрюваному заставу у розмірі 242 240 гривень, тим самим нівелювавши закріплений Конституцією принцип виключної соціальної цінності людського життя і безпеки.

Вказує, що сам лише факт покладення на підозрюваного судом своєю ухвалою обов`язку утримуватись від спілкування із вказаними особами не здатен в повній мірі забезпечити його виконання. Будучи працівником правоохоронного органу, займаючи керівну посаду в органах Національної поліції України, маючи спеціальну освіту, ОСОБА_8 орієнтується в порядку виявлення правопорушень та притягнення винних до відповідальності, у зв`язку з чим має спеціальні знання, які дозволяють йому володіти інформацією, як саме можливо запобігти доказуванню обставин інкримінованого йому злочину.

Наголошує апелянт, що жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не здатен в повній мірі запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим єдиним запобіжним заходом, який може забезпечити належне виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, є тримання під вартою.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор зазначає, що жодного обґрунтування в частині відхилення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави оскаржувана ухвала не містить, так само, оскаржувана ухвала не містить належного обґрунтування щодо визначення саме такого розміру застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, з внесеними доповненнями до неї, та просив задовольнити їх у повному обсязі, пояснення захисників та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, що Другим слідчим відділом територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000912 від 02.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що ОСОБА_8 , відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Київській області № 70 о/с від 05.04.2024 на час вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді начальника відділу поліції №1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, яка відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», має статус правоохоронного органу, вчинив кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

02.12.2024 року, приблизно о 15 години 15 хвилин, водій ОСОБА_8 керуючи службовим автомобілем марки «TOYOTA RAV4» реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні) та здійснюючи рух автодорогою Т-10-24, в межах населеного пункту Садове, Броварського району Київської області в напрямку до с. Недра, діючи в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 (д) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; та для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху) - проявив особисту необережність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою та своєчасно не відреагував на її зміну, в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» - перед початком здійснення обгону транспортного засобу, що рухався попереду попутно не переконався в безпечності своїх дій, чим створив небезпеку іншим учасникам руху, в порушення вимог п. 14.2 (в) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані» - не переконавшись в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані розпочавши маневр обгону попутного автомобіля «VOLKSWAGEN POLO» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_12 , яка здійснювала рух в напрямку с. Недра, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-211010» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_13 , який рухався на зустріч в напрямку м. Баришівка. В подальшому автомобіль «TOYOTA RAV4» реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні) контактував з автомобілем марки «VOLKSWAGEN POLO» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ-211010» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та пасажири його автомобіля ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , загинули на місці пригоди.

Грубе порушення водієм ОСОБА_8 вимог пунктів 1.5, 2.3 (д), 10.1, 14.2 (в) Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у спричинення загибелі потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15

02.12.2024 року о 19 год. 24 хв. ОСОБА_8 безпосередньо після вчинення злочину затримано в порядку ст. 208 КПК України та в подальшому 03.12.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

04.12.2024 року (клопотання датоване 03.12.2024 року) слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_11 за погодженням із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся з клопотанням до Печерського районного суду міста Києва про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.12.2024 року частково задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 30.01.2025 року, з визначенням розміру застави у межах 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.

Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто існують обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_8 даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. Тобто законодавець визначив можливість застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави і щодо злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 .

Колегія суддів враховує доводи апеляційної скарги прокурора щодо того, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень відносно підозрюваного ОСОБА_8 , є занадто малим та не зможе запобігти ризикам зазначеним у клопотанні слідчого, а тому, вважає їх переконливими, а рішення слідчого судді в частині визначення розміру застави незаконним та необґрунтованим.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки вирішенню питання про необхідність тримання особи під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора, з внесеними до неї доповненнями, необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково, та визначити заставу, з покладенням, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків у разі внесення застави з урахуванням вимог КПК України.

Апеляційний суд, визначаючи розмір застави, бере до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому вважає, що підозрюваному ОСОБА_8 слід визначити заставу у розмірі 1 200 000 (один мільйон двісті тисяч) гривень у національній грошовій одиниці.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , з внесеними останнім доповненнями до неї, - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року, якою частково задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 30.01.2025 року, з визначенням розміру застави у межах 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 січня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 1 200 000 (один мільйон двісті тисяч) гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, , номер рахунку за стандартом IBAN: UA1082186), банк надавача послуг: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО банку: 820172), враховуючи в цю суму сплачений розмір застави визначений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Крім того, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати на першу вимогу до слідчого, який здійснює досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків покладених судом визначити строком до 30 січня 2025 року включно.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі Київського апеляційного суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця попереднього ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_8 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд.

З моменту внесення застави підозрюваний ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний ОСОБА_8 будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Покласти контроль за виконанням ухвали суду на прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4