Дата документу 14.01.2025Справа № 645/4071/19
Провадження № 1-кп/554/194/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2025 р. м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В обвинувальному акт зазначено, що 29.01.2019 року ОСОБА_4 приблизно о 11:00 годині знаходячись в приміщенні ресторану «Парма», що розташований за адресою: м. Харків, Стадіонний проїзд, 13, познайомився з раніше не відомим йому ОСОБА_5 , з яким розпочав спілкування. В ході спілкування, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що у володінні у потерпілого ОСОБА_5 мається мобільний телефон «Honor 10», маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, із корисливих спонукань, використовуючи довірчі відносини з потерпілим, під приводом здійснення телефонної розмови, попросив у потерпілого ОСОБА_5 в тимчасове користування мобільний телефон «Honor 10», який належить останньому, не маючи намір в подальшому повертати зазначене майно. ОСОБА_6 введений в оману запевненнями ОСОБА_4 , виходячи з довіри до останнього і помилкової впевненості в добросовісності його дій, передав йому свій мобільний телефон «Honor 10», ємністю 64Гб вартістю, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 6/374CE-19 від «12» лютого 2019 року - 7390 гривень 50 копійок.

Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 7390 гривень 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Прокурор не заперечувала проти закриття провадження по справі на підставі ст. 49 КК України.

Санкція статті за дане кримінальними правопорушеннями, а саме, за ч. 2 ст. 190 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Кримінальне правопорушення було вчинено 29.01.2019 р., тобто з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше 5-ти років, а строк мав би закінчитися 29.01.2024 року.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 перебував у розшуку, а саме, за період з 12.04.2021 р. по 02.08.2021 р., з 10.11.2021 р.

При цьому, суд вважає, що розшук, оголошений на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 10.11.2021 р., не може свідчити про реальне ухилення обвинуваченого від судового слідства, так як суду не надано жодного доказу, що обвинувачений належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи на день, коли було винесене рішення про оголошення його у розшук, відсутні докази, що ухвала суду була дійсно прийнята на виконання органами поліції і вживалися заходи щодо його розшуку, недоведена недобросовісність поведінки обвинуваченого щодо обов`язку з`являтися на виклик до суду, натомість, в матеріалах справи є довідка з ВЧ НОМЕР_1 , у якій зазначено, що з 10.03.2022 р. по теперішній час ОСОБА_4 перебуває на військовій службі.

Як роз`яснено у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 5 квітня 2021 року справа № 328/1109/19 для застосування вимог ч. 2 ст. 49 КК України обов`язково має бути підтверджено факт ухилення особи від досудового слідства або суду, що є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційований строк, передбачений ч. 1 ст. 49 КК (у редакції Закону N 2617-VIII від 22 листопада 2018 року). При цьому час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Тобто, у цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду оскільки факт свідомого ухилення особи від відповідальності свідчить про те, що вона все ще є суспільно небезпечною, тож це зумовлює необхідність більш суворого підходу до неї при вирішенні питання про давність притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до усталеної судової практики під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходи, спрямовані на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду в клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Згідно висновків щодо застосуванні норм права, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023 у справі №735/1121/20, у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п?ятнадцять років з моменту вчинення злочину і пять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Таким чином, якщо враховувати висновок суду про безпідставність даних про перебування обвинуваченого у розшуку з 10.11.2021 р. та продовжити строки на період ухилення з 12.04.2021 р. до 02.08.2021 р. то слід вважати, що станом на 14.01.2025 р. строки притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності закінчилися враховуючи вищезазначену позицію, висловлену Верховним Судом.

Відповідно до ст. 284, 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє особу від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а провадження у справі закриває.

Згідно ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Отже, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого .

Керуючись ст.ст. 5, 49 КК України, ст. 286, 369 372, 376 КПК України суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1