СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/4150/24
пр. № 1-кп/759/470/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000580 від 09.02.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Оріховець Сквирського району Київської області, громадянин України, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий

-28.09.2021 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., яке засудженим не відбуто,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони та учасники: прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України та Верховного Головнокомандувача Збройних сил України від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено військовий стан на всій території України, дія якого неодноразово продовжувалась та діє на даний час.

02 лютого 2024 року приблизно о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_3 прибув до кафе «Барбос», розташованого за адресою м. Київ, просп. Берестейський, 136, де зустрів раніше невідомого йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким в подальшому почали вживати алкогольні напої.

Того ж дня риблизно о 12 годині 09 хвилин, перебуваючи в кафе за вище вказаною адресою, помітивши, що ОСОБА_6 знаходився в стані алкогольного сп`яніння та не міг контролювати свої дії, у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 приблизно о 12 годині 10 хвилин таємно, з корисливого мотиву, дістав з кишень потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9», IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 3759 гривень та грошові кошти у розмірі 2000 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди у розмірі 5759 гривень.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив в умовах воєнного стану таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив, що відомості, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Показав, що 02.02.2024 близько 10 годин 30 хвилин у кафе «Барбос», що біля станці метро «Житомирська» по проспекту Берестейському у м. Києві, познайомився з ОСОБА_6 , з яким почали розпивати алкогольні напої. В подальшому, коли обоє перебували у стані алкогольного спяніння, і потерпілий через це не міг контролювати свої дії, ОСОБА_3 забрав у нього з кишень одягу мобільний телефон і гроші. Гроші витратив на власні потреби, а телефон заклав у ломбард. У вчиненому щиро розкаюється, шкодує про вчинене, просить суворо не карати. Покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28.09.2021 у виді штрафу в розмірі 17000 грн. не сплатив.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи; про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з цим суд розглянув справу за його відсутності.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, неодружений, дітей на утриманні не має, вчинив новий злочин, маючи невідбуте покарання за попереднім вироком.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Заподіяна злочином шкода обвинуваченим не відшкодована.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального проступку, особу винного, його ставлення до вчиненого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28.09.2021 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. Вирок набрав законної сили 29.10.2021. Покарання за цим вироком ковбашин не відбув та вчинив новий злочин, за який засуджується зараз.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконуються самостійно.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Витрати на залучення експертів під час кримінального провадження відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 необхідно залишити до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Невідбуте ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., призначене вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28.09.2021, виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання обчислювати з дня ухвалення даного вироку, тобто з 29 січня 2025 року.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 час його попереднього ув`язнення з 06.01.2025 по 28.01.2025 включно, з розрахунку день за день.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- DVD-R диски, на яких містяться відео з камер відеоспостереження з приміщень кафе «Барбос» та ломбарду «Скарбниця», які приєднані до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_7