Справа № 161/3783/25
Провадження № 1-кп/161/705/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 11 квітня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , провівши у залі суду відкрите судове засідання у кримінальному проваджені, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004217 від 09.12.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Покащів, Ківерцівського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

Водій ОСОБА_4 09.12.2024 о 07 годині 26 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Peugeot 407» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись ним по вул. Чорновола в м. Луцьку, зі сторони вул. Ветеранів в напрямку до вул. Карпенка Карого, зі швидкістю 30 км/год., під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, який розташовується поблизу буд. № 26 по вул. Чорновола, не вибрав безпечної швидкості, проявив безпечність та неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, відволікся від її спостереження, продовжував рух прямо зі сталою швидкістю, не переконався у відсутності на пішохідному переході пішоходів, порушивши пункти 2.3 (6), 12.1, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, таким чином, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_5 , 1946 р.н., яка здійснювала перетин проїзної частини дороги по нерегульованому пішохідному переході зліва направо відносно руху транспортного засобу, та здійснив наїзд на останню.

Внаслідок вищевказаних грубих порушень Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_4 , своїми необережними протиправними діями, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, спричинив пішоходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження у вигляді: закритого багатовідламкового внутрішньосуглобового перелому зовнішнього та внутрішнього виростків лівої великогомілкової кістки, перелому головки лівої малогомілкової кістки у верхній третині без зміщення, перелому верхньої третини правої малогомілкової кістки із задовільним стоянням відламків, що за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для загоєння переломів необхідний час більше 21 доби.

Таким чином, у прямому причинному зв`язку із даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками є грубі порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України:

- п. 2.3 (б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 18.1 водій транспортного засобу, що наближається нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Таким чином, своїми необережними протиправними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення та підтвердив фактичні обставини справи. У вчиненому щиро розкаявся та повністю відшкодував завдані збитки потерпілій ОСОБА_5 , тому подав суду письмове клопотання, згідно якого просить звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, в зв`язку з примиренням винного з потерпілою, оскільки вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілою та відшкодував завдану шкоду.

При цьому до клопотання обвинувачений долучив заяву потерпілої ОСОБА_5 про те, що їй повністю відшкодовано завдану шкоду, вона не має до нього моральних чи матеріальних претензій, та просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України. Крім того, надав суду копію квитанції про сплату КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» частини витрат на лікування потерпілої в сумі 3000 грн.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила факт відшкодування заподіяної їй шкоди ОСОБА_4 та надала свою згоду на звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Представник цивільного позивача в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , думку потерпілої, яка просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з їх примиренням, думку прокурора, яка заперечувала проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження, оскільки обвинуваченим ОСОБА_4 не повністю відшкодовані витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілої, дослідивши матеріали кримінального провадження №0004217, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

В даному випадку передумовою звільнення від кримінальної відповідальності є вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину. Особливістю такого проступку або злочину є обов`язкова наявність потерпілого, тобто особи, якій завдано моральної, фізичної або майнової шкоди і яка визнана потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України.

Підставами (умовами) для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК є наявність двох елементів, це примирення особи, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, з потерпілим від цього кримінального правопорушення; а також відшкодування зазначеною особою завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди.

Примирення винної особи з потерпілим це акт прощення ним цієї особи в результаті вільного волевиявлення. Внаслідок такого примирення потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду. При цьому, саме потерпіла особа в даному випадку пропонує конкретні форми та механізм такого відшкодування або усунення. Якщо ж потерпілий незадоволений відшкодуванням, то застосування ст. 46 КК є неможливим.

Таким чином, законодавець у ст. 46 КК передбачив обов`язкову підставу (умову) для застосування даного виду звільнення від кримінальної відповідальності це відшкодування винним потерпілому завданих ним внаслідок вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину збитків або усунення заподіяної шкоди.

В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №439/397/17 зазначено, що тлумачення словосполучення "відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду" як обов`язкової умови звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, відповідно до ст. 46 КК України, досить тісно пов`язане з тлумаченням самого поняття "потерпілий", яке вживається в цій статті, оскільки кримінально-правове поняття потерпілого більш вузьке, ніж кримінально-процесуальне. Велика Палата Верховного Суду вважає, що поняття "потерпілий", яке використано у ст. 46 КК України, вжито у його кримінально-правовому розумінні, а не кримінально-процесуальному, виходячи з такого. Поняття "потерпілий" в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення проти нього кримінального правопорушення. Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого. У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Особа у кримінально-правовому розумінні є потерпілим з моменту вчинення щодо неї кримінального правопорушення, а не з моменту подання нею відповідної заяви, як це передбачено ч. 2 ст. 55 КПК України. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим базується, зокрема, на принципах гуманізму та економії кримінальної репресії. З огляду на ці принципи, саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, що, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, який вчинений з необережності, без обтяжуючих обставин, вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, завдана ним шкода потерпілій ОСОБА_5 повністю відшкодована, особисто до нього вона не має претензій та просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з їх примиренням, про що зазначено як у письмовій заяві, так і безпосередньо у судовому засіданні, також станом на 11.04.2025 року ОСОБА_4 частково відшкодував шкоду КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» на лікування ОСОБА_5 в сумі 3000 грн. та в подальшому зобов`язався відшкодовувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілої повністю, тому суд вважає за можливе, відповідно до ст. 46 КК України та ч. 3 ст. 288 КПК України, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Згідно з ч.1 ст.129 КПК України вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У разі постановлення судом ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а повинен залишатися без розгляду. При цьому, суд зауважує, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому таке закриття не звільняє від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, цивільний позов КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слід залишити без розгляду.

Згідно з ст.100 КПК України речовий доказ автомобіль слід залишити за належністю законному володільцеві.

Арешт, накладений на майно, відповідно до ухвали слідчого судді від 10.12.2024, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 110, 128-129, 284-286, 288, 372, 532 КПК України, на підставі ст. 46 КК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004217 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілої - залишити без розгляду.

Речові докази: автомобіль марки «Peugeot 407» реєстраційний номер НОМЕР_1 - залишити за належністю законному володільцеві ОСОБА_4 ;

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 10.12.2024, скасувати.

Роз`яснити цивільному позивачу право пред`явлення цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1