Справа № 183/4676/19
№ 1-кп/183/206/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за №0000998 від 02.06.2019, внесеного до ЄРДР за №0001099 від 03.09.2024, внесеного до ЄРДР за №0001247 від 04.10.2024, внесеного до ЄРДР за №0001301 від 18.10.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, непрацюючого, маючого середньо-технічну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме:

-03.06.2024 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

02 травня 2019 року приблизно о 18.30 годині, ОСОБА_3 знаходився на дитячому майданчику поблизу будинку № 20 по вул. Космонавтів, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де він побачив спортивну кофту та в нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) з кишені вказаної кофти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 02 травня 2019 приблизно о 18 годині 35 хвилин ОСОБА_3 , на спортивному майданчику поблизу будинку № 20 розташованого по вул. Космонавтів, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, з кишені спортивної кофти викрав мобільний телефон марки «Meizu M6 Note». Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на суму 4334 гривень 40 копійок.

Крім того, 17 травня 2019 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 знаходився поблизу входу до терапевтичного відділення комунального некомерційного підприємства "Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" розташованого по вул. Українській, 12 м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, де помітив у свого знайомого ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 4 3/32GB Gold».

В цей момент, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 4 3/32GB Gold», що належить ОСОБА_8 .

Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_3 , 17 травня 2019 року, приблизно о 18 годині 05 хвилин, продовжуючи знаходитись поблизу входу до терапевтичного відділення комунального некомерційного підприємства "Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" розташованого по вул. Українській, 12 м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, під приводом телефонного дзвінка попросив у ОСОБА_8 належний йому мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 4 3/32GB Gold», не маючи намір його у майбутнього повернути.

ОСОБА_3 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, відразу як тільки взяв до рук мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 4 3/32GB Gold», на відкритій місцевості почав тікати в напрямку площі Героїв, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, тримаючи при собі мобільний телефон, не реагуючи на вимоги ОСОБА_8 повернути йому мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 4 3/32GB Gold», тим самим відкрито заволодів майном, яке належить ОСОБА_8 .

Тобто, ОСОБА_3 втік з місця вчинення злочину з викраденим мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi Note 4 3/32GB Gold», розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, та своїми діями спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 3000 гривень.

Окрім цього, 14 лютого 2020 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 знаходився біля приміщення Новомосковської медико-соціальної експертної комісії за адресою: вул. Українська, 12 м. Новомосковськ Дніпропетровської області. У вказаний час у ОСОБА_3 виник прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна з вказаного приміщення.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, 14 лютого 2020 року приблизно о 01 годині 10 хвилин, діючи умисно, повторно із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вікна вказаного приміщення, де відігнув з вікна металеву решітку, дістав скло з рамки вікна та проник у середину приміщення де зі столу викрав ноутбук марки «Acer eMachines E725-422G25Mi», вартістю 599 гривень 80 копійок.

В подальшому ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину пішов у невідомому напрямі та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 599 гривень 80 копійок.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжений і діє на теперішній час.

Так, 01 серпня 2024 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 спускався сходами 2-го під`їзду будинку № 39 по вул. Гетьманській м. Новомосковська Дніпропетровської області, та, перебуваючи між 5 та 6 поверхом, побачив міжповерхове кладове приміщення, яке знаходиться за вищевказаною адресою. В цей момент у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме речей, які знаходились у вказаному кладовому приміщенні.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, перебуваючи у зазначений час та місці, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, розуміючи, що вчиняє злочин в умовах воєнного стану, підійшов до двері міжповерхового кладового приміщення, що було замкнене на замок та, шляхом віджиму двері невстановленим предметом, незаконно проник всередину, звідкіля викрав майно, а саме: набір торцевих насадок CrV Taiwan ULTRA 700026z в кейсі чорного кольору, вартістю 3279 гривень 11 копійок, що належить потерпілому ОСОБА_10 .

Після чого, ОСОБА_3 , з викраденим майном покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3279 гривень 11 копійок.

Окрім цього, 12 вересня 2024 року, у першій половині дня, ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме: пральної машинки марки «Electrolux» модель «EWT 1262 TDW» «1200RPM» на 6 кг., білого кольору, серійний номер 311 00110, продуктовий номер 0, що належить ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у зазначений час та місці, ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, розуміючи, що вчиняє злочин в умовах воєнного стану, перебуваючи у приміщенні вказаної квартири, шляхом вільного доступу, таємно викрав з приміщення ванної кімнати, вказаної квартири пральну машинку марки «Electrolux» модель «EWT 1262 TDW» «1200RPM» на 6 кг., білого кольору, серійний номер 311 00110, продуктовий номер 0, вартістю 7399,33 грн., що належить потерпілому ОСОБА_11 .

Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном, покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на суму 7399,33 грн.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, 11 жовтня 2024 року приблизно о 01 годині 04 хвилин, ОСОБА_3 спускався сходами 4-го під`їзду будинку АДРЕСА_4 та перебуваючи між 8 та 7 поверхом, побачив міжповерхове кладове приміщення, яке знаходиться за вищевказаною адресою. В цей момент у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме: речей, які знаходились у вказаному кладовому приміщенні.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, перебуваючи у зазначений час та місці. ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, розуміючи, що вчиняє злочин в умовах воєнного стану, підійшов до двері міжповерхового кладового приміщення, що було замкнене на замок та шляхом віджиму ригиля замку двері невстановленим предметом, незаконно проник всередину, звідкіля викрав майно, а саме: велосипед марки «Мінськ», зеленого кольору, з чоловічою рамою, діаметр колес 28, вартістю 3000 грн., мішок картоплі сорт «Беларозза» 20 кг. вартістю 430 грн., самокат марки «Skyper», трьох колісний вартістю 1025 грн., вентилятор марки «Stinger» білого кольору вартістю 225 грн., візок кравчучка складка ТМАО-160, сталева, колеса 160 мм підшипник, вартістю 350 грн. та 61 од. вінілових платівок вартістю 30 грн. кожна, що належить потерпілому ОСОБА_12 .

Після чого, ОСОБА_3 , з викраденим майном покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 6860 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив інкриміновані йому злочини за обставин, які зазначені в обвинувальних актах. За період перебування під вартою усвідомив незаконність своїх дій та щиро розкаявся. Просив суворо його не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився письмовими доказами, а також доказами що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень повністю і об`єктивно стверджується його показаннями в ході судового розгляду.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним:

-таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно за ч. 2 ст. 185 КК України;

-відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно за ч. 2 ст. 186 КК України,

-таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, за ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

Обставиною, яка обтяжує покарання суд визнає рецидив злочинів (кримінальне провадження № 0000998 від 02.06.2019), вчинення злочину щодо особи похилого віку (кримінальне провадження № 0001247 від 04.10.2024).

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, враховуючи його поведінку, якою він демонструє відверте нехтування встановленими законами України суспільними правилами поведінки, його зухвале ставлення до норм моралі та кримінального законодавства, а також те, що він раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, суспільно корисною працею не займається, що дає суду підстави для призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі та відсутності підстав для застосування ст. 69, 75 КК України.

У даному об`єднаному кримінальному провадженні перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (ЄРДР за № 0000579 від 09.04.2020 року).

Виходячи із змісту даного обвинувального акту, встановлено що, 14 лютого 2020 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 знаходився біля приміщення Новомосковської медико-соціальної експертної комісії за адресою: вул. Українська, 12 м. Новомосковськ Дніпропетровської області. У вказаний час у ОСОБА_3 виник прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна з вказаного приміщення.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, 14 лютого 2020 року приблизно о 01 годині 10 хвилин, діючи умисно, повторно із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вікна вказаного приміщення, де відігнув з вікна металеву решітку, дістав скло з рамки вікна та проник у середину приміщення де зі столу викрав ноутбук марки «Acer eMachines E725-422G25Mi», вартістю 599 гривень 80 копійок.

В подальшому ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину пішов у невідомому напрямі та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 599 гривень 80 копійок.

Таким чином дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Вказане кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з декриміналізацією вчиненого діяння з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

У зв`язку із чим, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 185 КК України.

Станом на 2020 рік (момент вчинення кримінального правопорушення) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2102 грн., а розмір податкової соціальної пільги 1051 грн. (яка становить половину від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Два неоподаткованих мінімуму доходів громадян на 2022 рік становить 2102 грн., а відтак діяння вчинене обвинуваченим крадіжка на суму 599 грн. 80 коп. відноситься до дрібної крадіжки, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та ту обставину, що відбулась декриміналізація вчиненого обвинуваченим діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 р., та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, є наявні підстави для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відтак, підлягає закриттю кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000579 від 09.04.2020 року в зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В кримінальному провадженні цивільний позов до обвинуваченого не пред`являвся.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Під час досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001099 була проведена судова експертиза, вартість якої підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого основного покарання більш суворим основним покаранням - призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 року призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

За ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років.

Початок строку покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання 29.10.2024 року.

Зарахувати в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, а саме з 29.10.2024 року по 25.12.2024 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Згідно ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України закрити кримінальне провадження №0000579 від 09.04.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 3 ст.185 КК України. Матеріали кримінального провадження в цій частині передати уповноваженому органу для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-папілярні лінії, які перенесені на 3 липкі стрічки та поміщені до паперового конверту та зберігаються в матеріалах вказаного кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-1 змив дистильованою водою на марлевий стерильний тампон із поверхні ручки, який поміщено до паперового конверту та зберігається в матеріалах вказаного кримінального провадження знищити;

-договір - специфікацію № E44-24007236 від 02.08.2024, договір - специфікацію № E44-24007236 від 02.08.2024, які зберігаються в матеріалах вказаного кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-договір фінансового кредиту закладу DNZ-96.112977/0 від 12.09.2024, який зберігається в матеріалах вказаного кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження,

-оптичний носій - DVD - R диск з відеозаписами з камери відеоспостереження, що знаходиться над вхідними дверями квартири АДРЕСА_5 , який зберігається в матеріалах вказаного кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження,

-дитячий самокат марки «Skyper», трьох колісний, рама чорного кольору, а гумові ручка та колеса рожевого кольору, частину вентилятора марки «Stinger» білого кольору та вінілові платівки різних виконавців - вважати повернутими ОСОБА_12 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1514 гривні 56 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1