Справа №:755/1357/25
Провадження №: 1-кс/755/320/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" січня 2025 р. м. Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітана поліції ОСОБА_6 , подане в межах кримінального провадження № 0000230 від 24.01.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегово Закарпатської області, громадянина України, ромської національності, не працюючого, без освіти, не одруженого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого:

- 22.04.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;

- 03.02.2015 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 70 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 01.02.2018 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 12.03.2021 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 20.01.2022 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

25 січня 2025 року старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві старший капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Клопотання вмотивоване тим, що 23 січня 2025 року приблизно о 16 год. 15 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на зупинці громадського транспорту «Бульвар Ігоря Шамо», що знаходиться на масиві «Березняки» в Дніпровському районі м. Києва, де на зупинці побачив неповнолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка чекала на маршрутне таксі № 211, що рухається в бік м. Лівобережна.

У цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме: мобільного телефону марки «Iphone 13 Pro Max» 256 GB, блакитного кольору, imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 , в прозорому чохлі з блискітками (цінності не становить), який перебував в правій кишені куртки та належить неповнолітній потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , дочекавшись поки неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 зайде в переповнене маршрутне таксі № 211, одразу зайшов за неповнолітньою та став у неї за спиною, та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити вчиненню протиправних дій, витяг з правої кишені куртки неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max» 256 GB, блакитного кольору, imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 , в прозорому чохлі з блискітками, заявленою вартістю 27000 гривень, після чого одразу вийшов з маршрутного таксі № 211 на цій же зупинці громадського транспорту «Бульвар Ігоря Шамо», після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майно розпорядився на власний розсуд.

В результаті своїх умисних, протиправних дій, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завдав неповнолітній потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальної шкоди на заявлену суму 27000 гривень.

24 січня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

24 січня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваному, органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про те, що він може: переховуватись від органів досудового розслідування або суду, адже усвідомлює можливе покарання у вигляді позбавлення волі, тому може вчинити спроби уникнути кримінальної відповідальності таким чином; чинити незаконний вплив на свідків та неповнолітню потерпілу; вчинити інше кримінальне правопорушення так як не має соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати особисте зобов`язання, оскільки підозрюваний свою вину визнає, співпрацює з правоохоронними органами.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав адвоката, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, свою причетність до вчинення правопорушення підтвердив. Зазначив, що проживає на Березняківській в закинутій машині. Звільнився з місця відбування покарання 29.11.2024 року.

Заслухавши прокурора та з`ясувавши думку захисника і підозрюваного, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0000230, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

24 січня 2025 року о 14.51 годині ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

24 січня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру, ОСОБА_5 умисно вчинив дії, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом особистого обшуку особи, затриманої у порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту підозрюваного; протоколом допиту свідка, тощо.

Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилається орган досудового розслідування та які містяться в матеріалах клопотання, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

З урахуванням зазначеного, посилання прокурора на наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, заслуговують на увагу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Прокурор у своєму клопотанні вказує на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від суду з метою уникнення відповідальності, що підтверджується тим, що тяжке кримінальне правопорушення, у скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що може спонукати підозрюваного до спроб уникнення кримінальної відповідальності, в тому числі шляхом переховування від органу досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя вважає наявними та обґрунтованими ризики перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та здійснення незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та неповнолітню потерпілу.

Окрім того, наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, так як підозрюваний не має соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання (живе в закинутому автомобілі), неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів.

Також необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною особливо тяжкого та тяжкого злочинів, тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушень, репутацію, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, а також підвищену суспільну небезпеку злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування вважає вказані ризики наявними та такими, що можуть справдитись з великим ступенем вірогідності.

Слідчим суддею не отримано даних про те, що підозрюваний ОСОБА_5 за станом свого здоров`я не може утримуватись в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, згідно з положеннями ч. 2 ст. 183 КПК України до підозрюваного ОСОБА_5 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній є раніше судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

При цьому, враховуючи тяжкість та обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан особи, а саме - відсутність місця роботи, відсутність місця проживання, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які вказують на те, що існує велика ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити кримінальні правопорушення, слідчий суддя вважає за належне визначити заставу відповідно ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі сорока прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, що відповідно становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн., яка в достатній мірі гарантує виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

При цьому, при визначенні розміру застави, слідчий суддя зважує не лише на обсяг повідомленої підозри та можливість настання тяжких наслідків для конкретної особи, однак і виходить з тих позицій Європейського Суду, відповідно до яких визначення суми коштів, яку повинна надати особа, виходячи лише з можливих розмірів збитків, не відповідає статті 5 § 3 Європейської Конвенції. Застава повинна визначатися даними про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, іншими ознаками, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання переховуватися.

При цьому, обираючи ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного відповідні обов`язки, згідно положень ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 208, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 24 березня 2025 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі сорока прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, що відповідно становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва та надати документ, що це підтверджує, до ДУ "Київський слідчий ізолятор".

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві;

ЄДРПОУ банку: 26268059;

МФО: 820172;

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ;

р/р UA1012089.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави визначити до 25 березня 2025 року, але не більше строків досудового розслідування.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, підозрюваному та направити для виконання до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1