Справа № 352/2830/24
Провадження № 1-кп/352/124/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 вересня 2024 року за № 0000324

за обвинуваченням ОСОБА_6 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Красилів Хмельницької області, зареєстрований в селі Колосівка Вознесенського району Миколаївської області, проживає в АДРЕСА_1 , освіта середня, не працює, перебуває у фактичних шлюбних відносинах та має на утриманні двох малолітніх дітей, судимий: вироком суду від 18 серпня 2022 року у справі № 489/967/17 за частиною третьою статті 187 КК України до 6 років 1 місяця 20 днів позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 Кримінального кодексу України ( далі- КК України)

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

16 вересня 2024 року близько 16.00 години, в умовах воєнного стану, який введений з 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні та неодноразово продовжувався, в тому числі з 12 серпня 2024 року строком на 90 діб Указом Президента України № 469/2024 від 23 липня 2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» ОСОБА_8 , який раніше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 187 КК України, перебуваючи в лісовому масиві неподалік садівничого товариства «Кооператор» в селі Павлівка Ямницької територіальної громади Івано-Франківської області, після словесного конфлікту із ОСОБА_5 , яка прогулювалась лісом, з метою реалізації злочинного умислу на вчинення відкритого викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх наслідки, без застосування насильства та погроз застосування такого насильства, наблизився до ОСОБА_5 і вихопив з її рук мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4Х», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 3216 гривень 70 копійок із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , вартістю 175 гривень, після чого з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, маючи реальну можливість розпорядитись цим майном, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 3391 гривень 70 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 186 Кримінального кодексу України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабежі), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

ІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

ОСОБА_9 . Показання обвинуваченого

ОСОБА_8 в судовому засіданні визнав себе винним та пояснив, що визнає повністю фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

Пояснив, що у вересні цього року знаходився на авторинку біля села Павлівка. На той час був залежним від наркотичних речовин, які вживав. Він шукав закладку наркотиків, не знайшов і сидів під деревом. Побачив, що по стежці йде потерпіла. Йому привиділось, що вона закладала наркотики, в зв`язку із чим він та попросив закладку наркотиків і сигарету. Потерпіла нічого не зрозуміла про закладку, дала сигарету та збиралась уходити. Він захотів спробувати подивитись в її телефоні гугл мапу і схопив за руку, в якій був телефон, жінка видернула руку і пішла, а телефон випав, він його підняв і спробував знайти інформацію про закладки наркотиків в гугл мапах, однак нічого не знайшов. Далі він знов побачив потерпілу, зрозумів, що щось не те робить і почав їй кричати. Потерпіла пішла десь далі, після чого він вийшов з лісу, де побачив поліцейських та надав їм цей телефон та розповів цю ситуацію. Поліцейські сказали почекати, що зараз будуть розбиратись. В цей момент вони зустрілись з начальником поліції, який повідомив, що від жінки пройшла інформація на 102 про викрадення її телефону. В подальшому приїхала слідча, яка склала протокол та його затримали.

На питання прокурора уточнив, що він не до кінця пам`ятає обставини, оскільки тоді вживав наркотичні засоби. Пам`ятає, що хапав потерпілу за руку, потім стояв із телефоном в руках, а потерпіла тікала від нього з лісу.

На питання адвоката уточнив, що він дійсно вихопив телефон саме з рук потерпілої, а потім його віддав працівникам поліції. Він зрозумів, що вчинив та щиро кається. Вину визнає повністю. Стверджує, що зробив то зробив і має за це відповідати і дуже сильно вибачається перед потерпілою.

ІІ.2 Стороною обвинувачення надані наступні докази:

1)Показання потерпілої ОСОБА_5 ,

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що вона гуляла в лісі 16 вересня 2024 року біля садового кооперативу «Кооператор» , позаду до неї підійшов обвинувачений, заговорив із нею, була дуже сплутана мова. Вона нічого не розуміла, єдине - що він хоче закладку. Вона пояснювала, що у неї нічого немає, вона намагалась піти від нього, почала тікати, він наздогнав її, вона дістала свій телефон Ксіомі Редмі із сімкарткою Київстар, щоб набрати свого чоловіка. Обвинувачений вихопив в неї з рук телефон, зі словами що вона нікуди не подзвонить. Вона пішла додому повідомила чоловікові, що в неї забрали телефон. Чоловік викликав поліцію зі свого телефону.

Претензій до обвинуваченого не має, писала про це заяву, схильна вибачити йому. Просить пом`якшити йому покарання.

2)Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17 вересня 2024 року, згідно із яким 16 вересня 2024 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000324 за наступних обставин: 16 вересня 2024 року близько 16.50 ОСОБА_6 , перебуваючи в лісовому масиві у межах с. Павлівка Івано-Франківської області, відкрито заволодів майном ОСОБА_5 , а саме телефоном «Xiaomi Redmi 4Х», чим завдав їй майнової шкоди.

3)Рапорт чергового відділення поліції № 1, відповідно до якого 16 вересня 2024 року о 16.58 надійшло повідомлення від ОСОБА_10 про те, що в селі Павлівка невідомий чоловік напав на його дружину та відкрито викрав мобільний телефон.

4)Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення, згідно із яким ОСОБА_5 16 вересня 2024 року о 19.00 годині повідомила, що в цей же день близько 16.30 в лісовому масиві біля садового масиву «Кооператив» в селі Павлівка невідома особа чоловічої статі відкрито заволоділа її мобільним телефоном

5)Протокол огляду місця події від 16 вересня 2024 року за участі ОСОБА_5 . Предметом огляду є земельна ділянка в лісовому масиві біля кооперативу «Кооператор» в Івано-Франківському районі. В ході огляду нічого не виявлено та не вилучено

6)Протокол огляду місця події від 16 вересня 2024 року за участі ОСОБА_6 . Предметом огляду є узбіччя дороги біля сіл Рибне та Павлівка Івано-Франківського району. В ході огляду ОСОБА_6 добровільно видав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4Х», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», який вилучено.

7)Протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_5 від 25 жовтня 2024 року. Під час експерименту ОСОБА_5 показала місце, де прогулювалась в лісі, коли до неї підійшов обвинувачений. Потерпіла зазначила, цей обвинувачений до неї звернувся «дай закладку», вона відійшла вбік , після чого він наздогнав і штовхнув її. Вона дістала телефон, щоб подзвонити своєму чоловікові і в цей час обвинувачений вихопив телефон та побіг у незнайомому напрямку

8)Протокол огляду речового доказу від 28 жовтня 2024 року.

Предметом огляду є паперова коробка від мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 4Х», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ., який після огляду направлено на зберігання в кімнату речових доказів відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області.

9)Постанова про визнання речовим доказом і передачу на зберігання паперової коробки від мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 4Х», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

10)Постанова про визнання речовим доказом і передачу на зберігання мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 4Х», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», який переданий на зберігання до камери речових доказів відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області;

11)Висновок експерта № 999/24-28 від 01 жовтня 2024, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи.

Згідно із висновком ринкова вартість мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 4Х» на 16 вересня 2024 року становить 3216 гривень 70 копійок.

12)Акт здачі-приймання висновку експерта, згідно із яким вартість витрат на проведення експертизи становить 1514 гривень 56 гривень;

13)Довідка ФОП ОСОБА_11 від 15 жовтня 2024 року, згідно із якою вартість сім-картки мобільного оператора компанії ПрАТ «Київстар» становить 175 гривень

14)вирок Корабельного районного суду міста Миколаєва від 18 серпня 2022 року у справі № 489/967/17, згідно із яким ОСОБА_6 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 187 КК України та призначено покарання у вигляді 6 років 1 місяця 20 днів позбавлення волі. ОСОБА_6 вважати таким, що відбув призначене покарання та звільнено з-під варти залі суду.

ІІІ. Оцінка доказів

Відповідно до статті 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

ІІІ.І стосовно належності та допустимості

Відповідно до статті 85 Кримінального процесуального кодексу України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

В судовому засіданні сторони обвинувачення та захисту не надали суду заперечень щодо визнання будь-якого з доказів неналежними.

Відповідно до статті 86 Кримінального процесуального кодексу України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

В ході судового розгляду справи судом не встановлено фактів істотного порушення прав і свобод людини, в судовому засіданні сторони обвинувачення та захисту не надали суду заперечень щодо визнання будь-якого з доказів недопустимим.

За таких обставин, суд вважає, що всі надані сторонами докази є допустимими.

ІІІ.ІІ стосовно доведеності вини

Відповідно до частини другої статті 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

За результатами дослідження фактичних обставин справи на підставі та оцінки зібраних і наданих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабежі), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

щодо відкритого заволодіння чужого майна

Факт відкритого заволодіння ОСОБА_6 майном підтверджується в своїй сукупності:

- показаннями в судовому засіданні ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , які підтвердили формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним;

-протоколом прийняття заяви від потерпілої, протоколом огляду місяці події за участі ОСОБА_5 складеними у короткий проміжок часу після вчинення правопорушення;

-показаннями ОСОБА_5 під час слідчого експерименту, в ході якого потерпіла надала показання щодо обставин її грабежу, а також було перевірено та уточнено відомості щодо місця вчинення кримінального правопорушення;

-протоколом огляду місця події за участі ОСОБА_6 , під час якого обвинувачений видав добровільно мобільний телефон, що є предметом злочину; а також речовим доказом - телефоном, що був предметом злочину;

щодо розміру шкоди

Вартість майна, що є предметом злочину, підтверджується висновком експерта, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, а також довідкою ФОП ОСОБА_11 , якими визначена вартість телефону та сімкартки

щодо повторності

Відповідно до примітки до статті 185 КК України у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 18 серпня 2022 року у справі № 489/967/17 ОСОБА_6 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 187 КК України та призначено покарання у вигляді 6 років 1 місяця 20 днів позбавлення волі.

Таким чином, ОСОБА_6 , враховуючи його непогашену судимість за статтею 187 КК України, повторно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 186 КК України.

щодо воєнного стану

Кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_6 16 вересня 2024 року.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні введено воєнний стан в Україні з 24 лютого 2022 року. Воєнний стан неодноразово продовжувався, в тому числі з 12 серпня 2024 року строком на 90 діб Указом Президента України № 469/2024 від 23 липня 2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Отже, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення під час дії воєнного стану.

Таким чином, Судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабежі), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до частини другої статті 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

IV.Мотиви призначення покарання

Суду надані наступні документи, що характеризують особу та впливають на вирішення питань щодо призначення покарання

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 16 вересня 2024 року

Згідно із текстом протоколу ОСОБА_6 затриманий 16 вересня 2024 року о 20 годині 46 хвилин за вчинення відкритого викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 ;

-ухвала слідчого судді від 18 вересня 2024 року у справі № 352/2470/24, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу в сумі 60560 гривень;

Квитанція від 15 жовтня 2024 року про сплату ОСОБА_12 60560 гривень із призначенням платежу: сплата застави згідно ухвали суду;

-інформація начальника управління ТУ ДСА в Івано-Франківській області про зарахування коштів в сумі 60560 гривень як застави по кримінальному провадженню за ОСОБА_6

-інформація начальника ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань» від 16 жовтня 2024 року, згідно із якою ОСОБА_6 звільнений із установи 16 жовтня 2024 року після внесення застави

-інформація генерального директора КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» про те, що ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні з 30 жовтня 2022 по 01 листопада 2022 року. Протягом життя не звертався, амбулаторну допомогу не отримував.

-інформація щодо судимостей ОСОБА_6 , згідно із якою ОСОБА_6 судимий вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 18 серпня 2022 року за частиною третьою статті 187 КК України до 6 років 1 місяця 20 днів позбавлення волі;

-рапорт-характеристика дільничного офіцера поліції, відповідно до якої за місцем проживання ОСОБА_6 характеризується негативно. Скарг чи звернень стосовно нього від мешканців будинку АДРЕСА_2 не надходило. Протягом року притягувався до відповідальності за порушення правил дорожнього руху;

-витяг з реєстру територіальної громади від 24 жовтня 2024 року, згідно із яким ОСОБА_6 з 16 квітня 2004 року зареєстрований в АДРЕСА_3 ;

-свідоцтво про народження малолітнього, який народився у травні 2022 року та батьком якого є ОСОБА_13 ;

-свідоцтво про народження малолітньої, як народилась в березні 2020 року та батьком якої є ОСОБА_13 ;

-нотаріально засвідчена заява ОСОБА_12 , згідно із якою вона повідомляє, що з 05 липня 2019 року перебуває є співмешканкою ОСОБА_6 , із яким вони мають двох спільних дітей (прізвища яких співпадають із прізвищами, зазначеними у вищевказаних свідоцтвах).

-інформація про те, що ОСОБА_6 не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних;

В судових дебатах:

прокурор просив призначити покарання із застосуванням статті 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі

Потерпіла не з`явилась. Під час допиту в судовому засіданні просила пом`якшити покарання, схильна вибачити обвинуваченого.

Захисник, просив призначити покарання із застосуванням статті 69 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Обвинувачений погодився із думкою захисника.

У відповідності до частини першої статті 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначення покарання Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі статтею 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину із застосуванням насильства, ніде не працює та має на утриманні двох малолітні дітей. При цьому відповідно до характеристики за місцем проживання скарг на нього не надходило.

Згідно із обвинувальним актом, обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та добровільне відшкодування шкоди.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Вказані висновки узгоджуються із послідовною практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 15 листопада 2021 року у справі 199/6365/19.

Суд вважає, що в даному випадку наявне щире каяття, оскільки обвинувачений послідовно пояснював, що він кається у вчиненому правопорушенні. Як він зазначив під час допиту в судовому засіданні, він одразу після вчинення злочину зрозумів протиправність своїх дій та звернувся до працівників поліції, яких зустрів і добровільно видав мобільний телефон. Ці обставини підтверджуються протоколом огляду місця події ( пункт ІІ.2.6 Вироку), під час якого обвинувачений добровільно надав мобільний телефон працівникам поліції. Стороною обвинувачення також не спростовані ці обставини а навпаки, прокурор в дебатах просив визнати щире каяття як обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого. Враховуючи, що телефон повернуто обвинуваченим добровільно за вищевказаних обставин, Суд вважає, що також наявна і така обставина, як пом`якшує покарання обвинуваченого, як добровільне відшкодування завданого збитку. Вказана обставина також підтверджується показаннями потерпілої в судовому засіданні, яка підтвердила, що збитки їй відшкодовані в повному обсязі.

Стороною обвинувачення не зазначено та Судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 .

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При обранні конкретного виду покарання Суд враховує, що санкцією частини четвертої статті 186 КК України передбачений безальтернативний вид покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Суд встановив наявність двох обставин, що пом`якшують покарання.

В конкретних умовах цього кримінального правопорушення, зокрема враховуючи що ОСОБА_6 майже безпосередньо після вчинення злочину протягом короткого проміжку часу добровільно видав мобільний телефон працівникам поліції, а також той факт, що ним не спричинено шкоди здоров`ю потерпілої, враховуючи позицію потерпілої, яка пояснила що схильна вибачити обвинуваченого та просила пом`якшити покарання, Суд вважає, що вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення.

Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , не відноситься до переліку кримінальних правопорушень, стосовно яких стаття 69 КК України не може застосовуватись

В зв`язку із викладеним, враховуючи особу обвинуваченого, яка, хоч раніше і судимий, однак щиро кається у вчиненому правопорушенні, добровільно відшкодував заподіяні збитки, відсутність обставин, що обтяжують покарання і навпаки наявність кількох обставин, які пом`якшують його, Суд вважає, що стосовно ОСОБА_6 може бути застосовано вимоги статті 69 КК України та призначене основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини четвертої статті 186 КК України.

При обранні конкретного розміру обраного покарання Суд враховує, що ОСОБА_6 раніше вже був судимий за умисний корисливий злочин із застосуванням насильства, в зв`язку із чим Суд вважає, що таке покарання не може бути призначено вдвічі менше від найнижчої межі, встановленої в санкції частини четвертої статті 186 КК України.

Таким чином, достатнім для досягнення мети, передбаченої статтями 50,65 КК України, буде покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців.

V.Стосовно речових доказів

Cтороною обвинувачення долучено наступні речові докази:

-паперова коробка від мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 4Х», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , яка передана на зберігання до камери речових доказів відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області.

-мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4Х», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», яка переданий на зберігання до камери речових доказів відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області;

Відповідно до частини першої статті 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому майно, що було предметом кримінального правопорушення конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю);

В зв`язку із викладеним, паперова коробка та мобільний телефон підлягають поверненню їх власнику, а саме потерпілій ОСОБА_5 .

VI.Стосовно процесуальних витрат

Стороною обвинувачення надано докази щодо витрат на проведення наступних експертиз під час досудового розслідування:

-на проведення судової товарознавчої експертизи №999/24-18 в розмірі 1514 гривень 56 копійок;

У відповідності до частини першої статті 122 Кримінального процесуального кодексу України витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В зв`язку із викладеним, витрати на проведення під час досудового розслідування експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .

VII.Стосовно застави

Ухвалою слідчого судді від 18 вересня 2024 року у справі № 352/2470/24, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу в сумі 60560 гривень.

15 жовтня 2024 року застоводавцем ОСОБА_12 внесено заставу в розмірі 60560 гривень, що підтверджується квитанцією ( пункт IV) Вироку.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити стосовно ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до частини одинадцятої статті 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

У цьому кримінальному провадженні застава внесена заставодавцем ОСОБА_12 , якою не надавалась згода на звернення застави на виконання вироку в частині майнових стягнень ( в частині стягнення процесуальних витрат). Окрім стягнення процесуальних витрат, питання про інші майнові стягнення Судом не вирішувались. Внесена застава не була звернена в дохід держави.

Таким чином, після набрання вироком законної сили внесена застава підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_12 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 128, 369-371, 373, 374, 376, 381-382 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 ( чотири) роки 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту затримання ОСОБА_6 до моменту його звільнення після внесення застави, а саме з 16 вересня 2024 року по 16 жовтня 2024 року.

До набрання законної сили вироком залишити стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити в сумі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят ) гривень.

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, внесену заставодавцем ОСОБА_12 на депозитний рахунок ТУ ДСА в Івано-Франківській області, повернути заставодавцю ОСОБА_12 (ІПН НОМЕР_4 ).

Речові докази:

- паперову коробку від мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 4Х», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , яка зберігається в камері речових доказів відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути власнику ОСОБА_5

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4Х», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», який зберігається в камері речових доказів відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути власнику ОСОБА_5 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи №999/24-18 в розмірі 1514 гривень 56 копійок;

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1