Справа № 947/4190/25
Провадження № 1-кс/947/2014/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000917 від 12.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 4 ст. 368-3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

І. ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що наразі слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000917, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 4 ст. 368-3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.07.2024 до СУ ГУНП в Одеській області надійшли матеріали з УСБУ в Одеській області, про те, що на території міста Одеси та Одеської області діє група осіб, яка за попередньою змовою, організовує незаконне переправлення осіб, що підлягають мобілізації, через державний кордон України, за грошову винагороду, при цьому здійснюючи отримання неправомірної вигоди чи підкуп осіб, з метою особистого збагачення.

За результатами проведених оперативних заходів, співробітниками УСБУ в Одеській області встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за грошову кошти від 1000 до 3000 тисяч доларів США, спільно з учасниками громадського формування з охорони громадського порядку «Альфа-Плюс» (Варта Півдня), , зареєстроване за адресою: Одеська обл., Одеській р-н., с. Усатове, вул. Енергетиків, буд. 11, виготовлюють документи, а саме посвідчення ГО для безперешкодного пересування по місту через блок-пости та у комендантську годину, в тому числі для безперешкодного переїзду у Південний регіон Одеської області через «Маяки».

В тому числі, вказаною групою осіб оговорюється питання стосовно того, що особа, яка має бажання отримати вищевказане посвідчення буде у штаті громадської організації та отримувати щоденні військові паролі для безперешкодного пересування у нічну годину доби чи проїзду блок-постів, також можуть мати дозвіл на зберігання та носіння травматичної зброї, додатково ОСОБА_5 може виготовлювати тимчасові посвідчення військовозобов?язаного за грошову винагороду у розмірі від 12 000 тисяч доларів США до 15000 тисяч доларів США.

На даний час, учасників громадської організації нараховується близько 300 осіб, які за вказівкою ОСОБА_5 мають перераховувати кожну неділю на рахунок організації чи на особистий рахунок грошові кошти, за участь в ній.

Встановлено, що штаб вищезазначеної громадської організації знаходиться на території СТО «Auto-Mix», за адресою м. Одеса, просп. Князя Ярослава Мудрого (стара назва вул. Академіка Глушка), буд. 29/2, де проводяться зустрічі із громадянами, які намагаються уникнути від військового призову. В свою чергу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а також має в користуванні транспортний засіб «BMW X5» білого кольору державний номерний НОМЕР_1 .

За підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України 30.01.2025 затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30.01.2025 проведено обшук транспортного засобу «BMW X5» білого кольору державний номерний НОМЕР_1 , який знаходився в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ході якого було вилучено транспортний засіб «BMW X5» білого кольору державний номерний НОМЕР_1 та ключі від транспортного засобу «BMW X5» білого кольору державний номерний НОМЕР_1 .

30.01.2025 року на підставі постанови слідчого вищевказане майно визнано речовими доказами в рамках означеного кримінального провадження.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

В обґрунтування поданого клопотання сторона обвинувачення зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 транспортний засіб «BMW X5» білого кольору державний номерний НОМЕР_1 використовував як знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Слідчий через канцелярію суду звернувся із завою про розгляд клопотання за його відсутності, згідно якої останній зазначає, що клопотання просить задовольнити у повному обсязі.

Від представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 до суду також надійшла заява про розгляд вказаного клопотання без його участі, в якій, між тим, останній зазначив, що заперечує проти задоволення клопотання, оскільки вказаний транспортний засіб належить колишній дружині ОСОБА_5 ОСОБА_7 , яка використовує його у побутових потребах. Долучив копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та копії свідоцтв про народження дітей Шендеровських.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 4 ст. 368-3 КК України.

Досудове розслідування кримінального провадження наразі триває, встановлюються усі фактичні обставини, які можуть мати значення для доведення предмету доказування у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує доводи сторони обвинувачення з приводу того, що означений у клопотанні транспортний засіб міг використовуватися ОСОБА_5 як засіб ймовірного вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим, таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 30.01.2025, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження та у тому числі проведення відповідних експертних досліджень.

Одночасно, слідчий суддя критично оцінює посилання адвоката ОСОБА_6 щодо перебування у користуванні вказаного транспортного засобу у колишньої дружини ОСОБА_5 ОСОБА_7 , хоча й представником ОСОБА_5 надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, згідно якого автомобіль належить останній. При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що, як вбачається з протоколу обшуку від 30.01.2025, обшук транспортного засобу «BMW X5» білого кольору державний номерний НОМЕР_1 був проведений саме за участю ОСОБА_5 , що свідчить про те, що саме він був фактичним користувачем даного автомобіля.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170КПК України), а завданням арешту майна є запобігання його можливого знищення/ відчуження (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на транспортний засіб «BMW X5» білого кольору державний номерний НОМЕР_1 та ключі від транспортного засобу «BMW X5» білого кольору державний номерний НОМЕР_1 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1