Справа №522/4601/20
Провадження №1-кп/522/884/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у кримінальному провадженні №0005769, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2019 року, на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Туркменабаду Республіки Туркменістану, громадянина Туркменістану, студента 4 курсу Одеського державного екологічного університету, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих,

та цивільних позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

адвоката - ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

перекладача - ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

25.01.2019 року приблизно о 03 годині між невстановленою особою №1, та ОСОБА_11 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_11 наніс один удар в область обличчя невстановленій особі №1, від якого той впав на землю, після чого продовжилась словесна перепалка, після якої ОСОБА_11 разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжили свій рух по площі Грецькій, в бік вул. Буніна, у м. Одесі. В цей час, у ОСОБА_3 , який будучи обурений діями ОСОБА_11 відносно невстановленої особи №1, виник намір на вчинення хуліганських дії шляхом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , реалізуючи який він зайшов до харчевні «Алі-Баба», яка розташована на Грецькій площі, у м. Одесі, де взяв предмет зовні схожий на металеву палицю,спеціально пристосовану для нанесення тілесних ушкоджень, та разом направився із невстановленою особою №1, та невстановленою в ході досудового розслідування особою слідом за ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які прямували в бік вул. Буніна, у м. Одесі. В цей час ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_13 , який на той час разом із невстановленою особою №2 перебував у «Лото-маркеті», який розташований за адресою: м. Одеса, площа Грецька, будинок №1, попросивши надати допомогу йому, невстановленій особі №1, та невстановленій в ході досудового розслідування особі №3 у вирішенні конфлікту, який виник напередодні між невстановленою особою №1, та ОСОБА_11 , на що ОСОБА_14 , та невстановлена особа №2 погодились, та вийшли із указаного закладу на вулицю, куди на той час вже підійшли ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій намір, спрямований на вчинення хуліганських дії стосовно ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_12 25.10.2019 року о 03 годині 10 хвилин, перебуваючи на площі Грецькій, розташованій за адресою: м. Одеса, вул. Грецькій, 1, діючи умисно, у групі із невстановленою особою №1, та невстановленою особою №2, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими в суспільстві нормами моралі та поведінки, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, яка полягала у намаганні спричинення тілесних ушкоджень спеціально пристосованим предметом, ззовні схожим на металеву палицю, почав переслідувати ОСОБА_6 , при цьому погрожуючи йому спричиненням тілесних ушкоджень, та намагаючись нанести йому вказаним металевим предметом удари.

У подальшому, ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати свій намір спрямований на вчинення хуліганських дії, умисно, у групі з невстановленою особою №1, та невстановленою особою №2, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими в суспільстві нормами моралі та поведінки, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, яка полягала у спричиненні тілесних ушкоджень спеціально пристосованим предметом, зовні схожим на металеву палицю, вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_11 , та ОСОБА_7 , які полягали у залякуванні, та намаганні нанесенні тілесних ушкоджень цим потерпілим. За наведених обставин ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_12 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті, та визнав повністю цивільні позови цивільних позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . До судового засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, звернулась до суду із письмовою заявою, у якій просив проводити судовий розгляд без його присутності. До судового засідання потерпілий ОСОБА_7 не з`явився, звернулась до суду із письмовою заявою, у якій просив проводити судовий розгляд без його присутності. До судового засідання потерпіла ОСОБА_15 не з`явилась, звернулась до суду із письмовою заявою, у якій просила проводити судовий розгляд без її присутності. У судовому засіданні представник потерпілих та цивільних позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 цивільні позови указаних цивільних позивачів про стягнення моральної шкоди підтримала, та просила стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 200 000 грн., та процесуальні витрати на правову допомогу 40 000 грн., а також стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 100 000 грн., та процесуальні витрати на правову допомогу 40 000 грн. В судовому засіданні представник потерпілих та цивільних позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 погодилась із думкою прокурора ОСОБА_5 про призначення обвинуваченому ОСОБА_16 міри покарання 5 років 4 місяці. Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини, та розмірі цивільних позовів в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_12 покарання, суд враховує його особу, що обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, що він раніше не судимий.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , ступеню тяжкості кримінального правопорушення, наявності вище зазначених двох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, так як його виправлення, та перевиховання неможливо без ізоляції від суспільства, та менш суворий вид покарання буде недостатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі вимог ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами ч.1 цієї статті. На підставі зазначеного, суд вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_16 у строк відбування покарання, по зазначеному вироку суду, строк його перебування під вартою з 25.10.2019року до 25.02.2025 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

До початку судового розгляду представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із цивільним позовом за вх.№108622/24 від 17.12.2024 року, у якому просила стягнути на користь потерпілого ОСОБА_6 із обвинуваченого ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 100 000 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 40 000 грн.

Також до початку судового розгляду представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із цивільним позовом за вх.№108489/24 від 17.12.2024 року, у якому просила стягнути на користь потерпілого ОСОБА_7 із обвинуваченого ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 200 000 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 40 000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а відповідно до п.п.1, 2 ч.2 цієї ж статті моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «... моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. ... у порушенні інших цивільних прав, ... у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків».

Відповідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану...».

Цивільний позов потерпілого, та цивільного позивача ОСОБА_7 про відшкодування йому моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, підлягає задоволенню частково, виходячи із наступних підстав.

Потерпілому, та цивільному позивачу ОСОБА_7 була завдана моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, які викликали негативні переживання та спогади, потребу в униканні аналогічних обставин, насторогу, тривогу, переживання психологічного дискомфорту, тимчасову відірваність від активного соціального життя, знижений настрій. B момент вчинення ОСОБА_17 кримінального правопорушення потерпілий та цивільний позивач ОСОБА_7 переніс емоційний стрес, який супроводжувався почуттям загубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоров`я, а головне страху за своє життя. Виходячи із засад розумності, виваженості, та справедливості, суд вважає необхідним стягнути на користь цього потерпілого із обвинуваченого ОСОБА_3 у рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн., задовольнивши такий позов частково, на підставі ст.1167 ЦК України.

Приймаючи до уваги обставини події кримінального правопорушення, моральні страждання потерпілого ОСОБА_7 , суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. буде співрозмірним обсягу понесених цим потерпілим моральних страждань.

Цивільний позов потерпілого, та цивільного позивача ОСОБА_6 про відшкодування йому моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягає задоволенню частково, виходячи із наступних підстав.

В наслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 була завдана моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, які позначили негативні зміни у його житті, викликали негативні переживання та спогади, потребу в униканні аналогічних обставин, насторогу, тривогу. Звичайний для потерпілого, та цивільного позивача ОСОБА_6 спосіб життя був повністю порушений. Виходячи із засад розумності, виваженості, та справедливості, суд вважає необхідним стягнути на користь цього потерпілого із обвинуваченого ОСОБА_3 у рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн., задовольнивши такий позов частково, на підставі ст.1167 ЦК України.

Приймаючи до уваги обставини події кримінального правопорушення, моральні страждання потерпілого ОСОБА_6 , суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. буде співрозмірним обсягу понесених цим потерпілим моральних страждань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.118 КПК України до процесуальних витрат належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Згідно до ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правову допомогу.

За висновком, викладеним у додатковій постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Європейський суд з прав людини застосовує аналогічний підхід у рішенні від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited проти України».

Суд вважає, що надання правової допомоги потерпілому та цивільному позивачу ОСОБА_6 підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

-договором про надання правової допомоги від 27.10.2019 року між адвокатом ОСОБА_8 , та потерпілим ОСОБА_6 ,

-актом за №14/02 від 14.02.2025 року про надання юридичних послуг адвокатом ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_6 у розмірі 40 000 грн.,

-квитанцією до прибуткового касового ордера за №04/11 від 4.11.2019 року про надання юридичних послуг адвокатом ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_6 у розмірі 40 000 грн.

Вирішуючи питання розміру процесуальних витрат, понесених потерпілим, та цивільним позивачем ОСОБА_6 на правову допомогу, суд виходить із тих підстав, що до таких витрат належать витрати на правову допомогу. Правовою підставою відшкодування таких витрат є договір, укладений між цим потерпілим, та адвокатом ОСОБА_8 від 27.10.2019 року, акт за №14/02 від 14.02.2025 року про надання юридичних послуг адвокатом ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_6 у розмірі 40 000 грн., та квитанція до прибуткового касового ордера за №04/11 від 4.11.2019 року про надання юридичних послуг адвокатом ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_6 у розмірі 40 000 грн.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що процесуальні витрати потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_6 на правову допомогу у розмірі 40 000 грн. підтверджуються документально, а тому підлягають відшкодуванню обвинуваченим ОСОБА_17 , відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.118 КПК України.

Суд вважає, що надання правової допомоги потерпілому та цивільному позивачу ОСОБА_7 підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

-договором про надання правової допомоги від 4.11.2019 року між адвокатом ОСОБА_8 , та потерпілим ОСОБА_7 ,

-актом за №14/02 від 14.02.2025 року про надання юридичних послуг адвокатом ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_7 у розмірі 40 000 грн.,

-квитанцією до прибуткового касового ордера за №04/11 від 4.11.2019 року про надання юридичних послуг адвокатом ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_7 у розмірі 40 000 грн.

Вирішуючи питання розміру процесуальних витрат, понесених потерпілим, та цивільним позивачем ОСОБА_7 на правову допомогу, суд виходить із тих підстав, що до таких витрат належать витрати на правову допомогу. Правовою підставою відшкодування таких витрат є договір, укладений між цим потерпілим, та адвокатом ОСОБА_8 від 4.11.2019 року, акт за №14/02 від 14.02.2025 року про надання юридичних послуг адвокатом ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_7 у розмірі 40 000 грн., та квитанція до прибуткового касового ордера за №04/11 від 4.11.2019 року про надання юридичних послуг адвокатом ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_7 у розмірі 40 000 грн.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що процесуальні витрати потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_7 на правову допомогу у розмірі 40 000 грн. підтверджуються документально, а тому підлягають відшкодуванню обвинуваченим ОСОБА_17 , відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.118 КПК України. Цивільні позови потерпілих, та цивільних позивачів ОСОБА_7 , ОСОБА_6 підтверджуються наданими суду матеріалами кримінального провадження.

Під час судового засідання судом встановлено, що обвинувачений недостатньо володіє українською мовою, якою ведеться судочинство.

Згідно ст.122 КПК України витрати, пов`язані із участю перекладачів для перекладу показань обвинуваченого здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.9 Інструкції «Про порядок і розміри відшкодування витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, суду або органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів», затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №710 від 01.07.1996 р. встановлено, що необхідно визначити в ухвалі органу, який зробив виклик перекладача конкретний розмір винагороди у межах норм, та час затрачений ним у зв`язку з явкою за викликом і на виконання даного завдання.

Відповідно до листа ТОВ «Колегія судових перекладачів» необхідно здійснити оплату за послуги перекладача ОСОБА_10 із розрахунку 1 година 800 гривень за переклад.

За таких обставин ТОВ «Колегія судових перекладачів» підлягає виплаті винагорода за виконаний усний переклад, який був здійснений перекладачем ОСОБА_10 у судових засіданнях, а саме тривалістю 6 годин, всього на суму 4800 /чотири тисячі вісімсот/ грн.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 122, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті позбавлення волі - 5 /п`ять/ років 4 /чотири/ місяці.

Строк відбування покарання за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси обвинуваченому ОСОБА_16 рахувати з 25.10.2019 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_16 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 25.10.2019року до 25.02.2025 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_16 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» скасувати, та звільнити його з-під варти у залі суду, у зв`язку із відбуттям призначеного Приморським районним судом м. Одеси за цим вироком від 25.02.2025 року покарання.

Цивільний позов потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_7 -задовольнити частково.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_7 у рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 /п`ятдесят тисяч/ грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 40 000 /сорок тисяч / грн., а всього у загальному розмірі 90 000 /дев`яносто тисяч/ грн.

Цивільний позов потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_6 -задовольнити частково.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_6 у рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 /п`ятдесят тисяч/ грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 40 000 /сорок тисяч / грн., а всього у загальному розмірі 90 000 /дев`яносто тисяч/ грн.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області за рахунок коштів державного бюджету України, здійснити оплату наданих послуг усного перекладу з української мови на російську мову, та із російської мови на українську перекладачем ОСОБА_10 ТОВ «Колегія судових перекладачів», юридична адреса, реквізити розрахунків: IBAN UA 4911723, , у вигляді усного перекладу тривалістю 6 годин, всього на суму 4800 /чотири тисячі вісімсот/ грн., відповідно до кошторисних призначень Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області за КПКВ 0501020. Покласти витрати за надання послуг перекладача на ГУ ДКСУ в Одеській області, ТУ ДСА в Одеській області.

Речові докази, що зазначені на аркушах за №33-41, та за №43-58 (т.№2) зберігати у камері сховища Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області у зв`язку із розглядом кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_18 за п.7, 12 ч.2 ст.115 КК України, та ОСОБА_19 за п.1,7,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.1,7 ч.2 ст.115 КК України (справа №522/4601/20, 1-кп/522/885/25).

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

25.02.2025