Справа № 591/9624/24
Провадження № 1-кс/591/2993/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ст. слідчого в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000252 від 08.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Павлівка, Ямпільського району Сумської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся із зазначеним клопотанням, погодженим прокурором, яке мотивував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000252 від 08.04.2024. Беручи до уваги те, що в ході здійснення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор вважав клопотання слідчого обґрунтованим та просив обрати підозрюваному саме запобіжний захід у виді тримання під вартою з огляду на обґрунтованість оголошеної підозри та наявності зазначених у клопотанні ризиків.

Підозрюваний та захисник просили суд відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії вказані в ч. 1 ст. 177 КПК.

Дії ОСОБА_5 , які, на думку органу досудового розслідування, виразились у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Вищезазначене кримінальне правопорушення було зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000252 від 08.04.2024. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється четвертим слідчим відділом (з дислокацією в місті Суми) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, у зв`язку з чим розгляд клопотання підсудний слідчому судді Зарічного районного суду м.Суми.

20.09.2024 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні злочину надано відповідні докази: копія повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, копії наказів щодо визначення місця проходження військової служби підозрюваним, акт службового розслідування, протоколи допитів свідків та інші документи. Вказані докази об`єктивно свідчать про можливе вчинення кримінального правопорушення та можливу причетність до нього підозрюваного ОСОБА_5 і є достатніми для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення. Тобто, повідомлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що: ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Слідчий суддя погоджується із твердженням слідчого і прокурора про те, що на даний час ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду є актуальним та достатньо високим. Злочин, передбачений ч. 5 ст.407 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким та відповідно передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Враховуючи тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини вчинення злочину - в умовах воєнного стану, тривалість відсутності підозрюваного у військовій частині, а також відношення ОСОБА_5 до вчиненого, а саме те що він не вживав жодних заходів до повернення до цієї чи іншої військової частини, є підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання чи військової служби з метою ухилення від органів досудового розслідування та суду. Така позиція відповідає практиці ЄСПЛ. Зокрема в рішенні від 26.06.2001 у справі «Ilijkov v. Bulgaria» (§ 80, заява № 33977/96) суд зазначив, що суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Слідство знаходиться на початковій стадії, ОСОБА_5 може шляхом умовлянь, чиненням тиску, або будь-яким іншим способом вплинути на свідків, котрим відомо про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що вказує на існування ризику незаконно впливу на свідків. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована також встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1 та ч.2 ст. 23, ст.224 КПК України).

У той же час прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених п.4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки на його обґрунтування не надано жодних доказів. Фактично вказані ризики ґрунтуються на припущенні.

Таким чином, вважаю, що слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні було доведено існування ризиків, передбачених п.п.1 ,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Доказів неможливості утримання ОСОБА_5 під вартою за станом здоров`я не надано.

Аналізуючи ч. 1 ст. 183 КПК, Конституційний Суд України звернув увагу, що «законодавець визначив застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою за ч. 6 ст. 176 Кодексу без доведення прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним ст. 177 Кодексу. Однак це не позбавляє можливості слідчого суддю, суд застосувати інший, більш м`який, запобіжний захід, визначений Кодексом. Відповідно до Кодексу можливість застосування застави до особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, визначених ч. 3 або 4 ст. 183 Кодексу (друге речення ч. 1 ст. 182); «під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 109 - 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України» (абз. 8 ч. 4 ст. 183). Тобто із наведених приписів Кодексу випливає, що законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою за ч. 6 ст. 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, установлених ст. 177, 178 Кодексу. Виходячи зі змісту приписів ст. З, 8, ч. 1,2 ст. 29, ч. 1 ст. 55, ч. 1 ст. 62, ч. 1 ст. 64 Конституції України Конституційний Суд України вважає, що відповідно до вказаних приписів Кодексу під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою за ч. 6 ст. 176 Кодексу є можливість, за певних підстав та обставин, визначених ст. 177, 178 Кодексу, застосувати заставу як більш м`який запобіжний захід. Отже, за ч. 6 ст. 176 Кодексу запобіжний захід у виді тримання під вартою не визначено як безальтернативний винятковий запобіжний захід (рішення Конституційного Суду України від 19.06.2024 № 7-р(ІІ)/2024, справа№3-111/2023(207/23, 315/23).

Таким чином, ураховуючи вказані вище обставини, рішення ЄСПЛ, наявні у справі ризики і справжній суспільний інтерес, дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_5 , який є раніше судимим, не одруженим, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також ту обставину, що кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії досудового розслідування, на час розгляду клопотання є всі підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, але одночасно із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, що забезпечить на даному етапі судового провадження не тільки права підозрюваного, а також достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігати спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. При цьому підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, слідчий суддя не вбачає, оскільки останній визначений з урахуванням наявних ризиків, обставин особистого життя останнього, тяжкістю інкримінованого йому правопорушення, а також ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у нього бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У задоволенні клопотання сторони захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 179, 193-194, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Павлівка, Ямпільського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10.02.2025 включно.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяти під варту в залі суду.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою у строк дії ухвали.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

- не відлучатися із військової частині, де він проходить військову службу без дозвол слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця служби або місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

У задоволенні клопотання сторони захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу відмовити за необґрунтованістю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особами, що перебувають під вартою з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1