Дата документу 24.04.2025Справа № 554/5238/25
Провадження № 1-кс/554/5739/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні - старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000014 від 18.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2, ч. 1 ст. 359 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

21.04.2025 року слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, у якому просив накласти арешт на речі вилучені 18.04.2025 року у ході проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , будучи особою уповноваженою на виконання функцій держави, 13.03.2024 подав до НАЗК декларацію про доходи та майно за 2023 рік, у якій зазначив завідомо недостовірні відомості, а саме не відобразив майно, що належить його дружині ОСОБА_6 , житловий будинок, земельну ділянку та квартиру.

Окрім цього, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 на початку березня 2025 року незаконно придбав спеціальний технічний засіб для зняття аудіо інформації, який у подальшому розмістив у телевізор «Samsung» LED T4300 HD, що знаходиться у робочому кабінеті заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , чим здійснив незаконне придбання, а також використання спеціальних технічних засобів отримання інформації.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_6 згідно ЗУ «Про запобігання корупції» є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, 13.03.2024 року подав до НАЗК декларацію про доходи, в якій показав статки за 2023 рік. У декларації вказано, що членами його родини є дружина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно декларації, ОСОБА_6 є власником земельної ділянки у смт. Чемерівці, Хмельницької області загальною площею 2 га., а ОСОБА_8 є власницею двох квартир.

На зазначених об`єктах нерухомого майна було здійснено рекогнисцировочні заходи, пов`язані із безпосереднім виїздом. Під час яких оперативним шляхом було встановлено, що у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 проживають родичі ОСОБА_6 .

Таким чином, відомості, що були вказані в декларації ОСОБА_6 відрізняються від достовірних, що може свідчити про приховування реальних статків та внесення суб`єктом декларування завідомо неправдивих відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

18.04.2025 року у ході проведення санкціонованого обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:

1.Договір 12/12/2023, найму житлового приміщення від 12.12.2023 на 2-х аркушах;

2.Акт приймання передачі від 12.12.2023 на 1 арк.

18.04.2025 вилучені у ході обшуку речі, у порядку статті 110 КПК України, постановою слідчого визнано речовими доказами.

У судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити.

Представник власника майна заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Суд,заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Обставини справи викладено у клопотанні.

18.02.2025 року відомості про дану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000014 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 366-2, ч. 1 ст. 359 КК України.

Постановою від 18.04.2025 року вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами.

Слідчим доведено, що договір 12/12/2023, найму житлового приміщення від 12.12.2023 на 2-х аркушах та акт приймання передачі від 12.12.2023 на 1 арк. мають значення для забезпечення даного кримінального провадження.

Вилучені, відповідно до протоколу обшуку від 18.04.2025 року, договір 12/12/2023, найму житлового приміщення від 12.12.2023 на 2-х аркушах та акт приймання передачі від 12.12.2023 на 1 арк. підлягають арешту, мають значення речових доказів, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та інші відомості, які можуть бути використані як докази факту та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права користування, розпорядження та відчуження на вилучені у ході обшуку від 18.04.2025 договір 12/12/2023, найму житлового приміщення від 12.12.2023 на 2-х аркушах та акт приймання передачі від 12.12.2023 на 1 арк..

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_10

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено судом 25 квітня 2025 року о 15 годин 40 хвилин.