Номер провадження 11-кп/816/555/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 листопада 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, працюючого на посаді апаратника підготовки сировини в ТОВ «Імпульс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_9 , відповідно яких:

- обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 листопада 2024 року змінити та призначити йому покарання у виді штрафу;

- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 листопада 2024 року скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 грн. В іншій частині вирок залишити без змін.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту на строк два місяця.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати, пов`язані зі залученням експертів для проведення експертизи, в розмірі 2 271, 84 грн.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_8 зазначає про те, що призначене судом покарання у виді арешту є надто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного.

Так, обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття обвинуваченого у вчиненому проступку, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Також, апелянт просить врахувати, що вже багаторазово пожалкував про скоєний проступок, покараний наріканням оточуючих людей та в скоєному проявив щиросердне розкаяння.

Окрім цього, вчинені ним дії не спричинили шкоду та на даний час обвинувачений працевлаштований, тим самим приносить користь державі у виді сплати податків і воєнного збору. Має на утриманні півторарічну доньку.

Враховуючи вище зазначене, апелянт вважає, що достатнім буде покарання у виді штрафу.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подану апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що 28 березня 2024 року набрали чинності положення Закону України № 3342-ІХ «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», яким внесено зміни і до ст. 309 КК України.

Зокрема, абз. 2 ч. 1 ст. 309 КК України викладено в такій редакції «караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до 05 років, або обмеженням волі на той самий строк», і покарання у виді арешту зі санкції ч. 1 ст. 309 КК України, виключено.

Між тим, всупереч наведеним обставинам та вимогам закону про кримінальну відповідальність, суд положень ч. 1 ст. 309 КК України в редакції Закону України № 3342-ІХ від 23 серпня 2023 року не застосував та призначив обвинуваченому покарання у виді арешту.

За наведених обставин, враховуючи що ОСОБА_8 не є військовослужбовцем, до яких, згідно норми ст. 60 КК України, можливо призначити покарання у виді арешту на гауптвахті, призначене судом першої інстанції покарання слід замінити на покарання у виді штрафу.

При призначенні ОСОБА_8 покарання у виді штрафу слід врахувати відсутність в нього судимостей, відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. За таких обставин, слід обрати ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вироком суду першої інстанції, 21 серпня 2024 року, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_8 перебуваючи по пров. Дачному в м. Суми, поблизу річки Псел, (за координатами 50.9195858, 34.8233617) знайшов зіп-пакет із психотропною речовиною, який помістив до кишені шортів, та у такий спосіб придбав та почав незаконно зберігати при собі з метою власного вживання психотропну речовину, так як був обізнаний щодо фізичних властивостей психотропної речовини «PVP».

Після цього, 21 серпня 2024 року близько 19 год. 59 хв., по пров. Дачному в м. Суми, поблизу річки Псел, (за координатами 50.9200675, 34.8236889) працівниками патрульної поліції зупинено ОСОБА_8 , який незаконно зберігав при собі вищевказаний зіп-пакет із кристалічною речовиною, який він попередньо придбав у вищевказаному місці, та скляну піпетку з нашаруванням речовини бурого кольору.

Надалі, 21 серпня 2024 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Суми, провулок Дачний, у період часу з 22 год. 06 хв. по 22 год. 16 хв., у місці перебування ОСОБА_8 виявлено зіп-пакет із білою кристалічною речовиною та скляну піпетку з нашаруванням, яка вилучена та запакована до пакету WAR1299969.

Згідно висновку експертизи № 19/119-24/133478-НЗПРАП від 10 вересня 2024 року - в складі наданої на дослідження кристалічної речовини виявлено PVP, який є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено. Маса PVP в складі кристалічної речовини становить 0,2750 г.

Дії ОСОБА_8 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання без мети збуту психотропної речовини.

Про призначення даного провадження до апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_8 був повідомлений завчасно, у передбачений законом спосіб, що підтверджується проставленим ним підписом, на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

При вирішенні питання щодо можливості здійснення апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , враховуючи позицію прокурора та захисника, котрі не заперечували проти розгляду апеляційний скарг у відсутність останнього, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до п. 91, 99, 100, 101 «Правил надання послуг поштового зв`язку», а також позиції, викладеній у постанові ВП ВС № 800/547/17 від 25 квітня 2018 року, обвинувачений ОСОБА_8 вважається таким, що своєчасно сповіщений у встановленому законом порядку про дату і місце розгляду вказаного провадження.

Крім того, у ч.ч. 1-3 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Пономарьов проти України» та «Трух проти України»).

У рішенні в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_8 , знаючи, що в апеляційному суді на розгляді перебуває апеляційна скарга, в судове засідання за викликом не з`явився, ніяких клопотань чи заяв не надсилав, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційних скарг на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 листопада 2024 року у відсутність останнього, і у даному випадку його права на доступ до правосуддя не є порушеним, враховуючи, також, і те, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого.

Заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги та не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, захисника ОСОБА_7 , котра підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого та вважала, що апеляційна скарга прокурора також підлягає задоволенню, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, тобто у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам, встановленим органом досудового розслідування, оскільки вирок суду був ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційних скарг обвинуваченого та прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при постановленні вироку судом першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співрозмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.309 КК України, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про його особу.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведених обставин, суд призначив ОСОБА_8 покарання у виді арешту строком на 02 місяця.

У той же час, Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» за № 3342-IX від 23 серпня 2023 року (набрав чинності 28 березня 2024 року), внесено відповідні зміни у статтю 60 КК України (призначене покарання обвинуваченому), та санкцію ч.1 ст.309 КК України (покарання у виді арешту вилучено).

Санкція ч. 1 ст. 309 КК України в редакції цього Закону передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Проте суд першої інстанції всупереч внесеним змінам до закону України про кримінальну відповідальність, призначив ОСОБА_8 покарання у виді арешту за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не передбаченого санкцією вказаної статті.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг про необхідність призначити ОСОБА_8 покарання, передбачене санкцією інкримінованого кримінального правопорушення, з урахуванням останньої редакції ч. 1 ст. 309 КК України.

Вирішуючи питання щодо вид та міри покарання, колегія суддів враховує характер та обставини скоєного кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який на обліках в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований та працює на посаді апаратника підготовки сировини в підприємстві, за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням наведеного, а також наявності пом`якшуючих покарання обставин, ставлення обвинуваченого до вчиненого, колегія суддів дійшла висновку, що необхідним та достатнім для виправлення, перевиховання ОСОБА_8 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання в межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для скасування вироку місцевого суду, про що просить прокурору в поданій апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити його.

Відповідно до ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, а також в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Згідно п. 4ч. 1,ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 слід задовольнити в повному обсязі, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - задовольнити частково, а вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначення покарання.

Керуючись ст.ст.404,405,407,408,409,413,418,419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , задовольнити в повному обсязі, прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 листопада 2024 року відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, вважати засудженим до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4