У Х В А Л А

Іменем України

№ 219/8235/20 № 1-в/610/14/2025
м. Балаклія13 лютого 2025 року

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

судді: ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від покарання і пом'якшення покарання,

в с т а н о в и в:

Посилаючись на втрату чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, засуджений просить привести вироки у відповідність до Закону.

Адміністрація ПВК (№ 17), засуджений, прокурор просили розглянути клопотання за їхньої відсутності.

Судом встановлено наступне.

За вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 26.11.2015:

« ОСОБА_3 визнати винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі».

Його визнано винуватим у вчиненні крадіжок 29.05.2015 на 9363,64 гривні, 29.05.2015 на 7547 гривень, 01.07.2015 на 952,15 гривні, 29.07.2015 на 4445 гривень, 30.07.2015 на 3306 гривень, 02.08.2015 на 7879гривень, 03.08.2015 на 6181,45 гривню.

За вироком Слов'янського міськрайонного суду Донецької областівід 06.12.2019:

« ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити покарання в вигляді одинадцяти років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виправній установі закритого типу.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання в вигляді трьох років позбавлення, яке призначене йому за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 26.11.2015 і остаточно визначити покарання в вигляді одинадцяти років трьох місяців, позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виправній установі закритого типу».

За вироком Дружківського міського суду Донецької області від 27.01.2020:

« ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання за сукупністю злочинів за даним вироком і за вироком Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 06.12.2019 за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 11 років 3 місяці, визначити шляхом часткового складання призначених покарань, призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років та 6 (шість) місяців».

За вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2020:

« ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 27.01.2020 у вигляді 9 (дев`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі та з урахуванням положень п.п. а, п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно яких одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту призначити покарання у виді 9 (дев`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі».

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення кримінальних правопорушень, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, у 2015 році становив 1218 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Оскільки за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 26.11.2015, за епізодом викрадення майна 01.07.2015 вартість викраденого майна не перевищувала 1218 грн, вказане діяння перестало бути кримінально караним.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Проте за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 26.11.2015 за всіма іншими епізодами викрадення майна від 29.05.2015, 29.07.2015, 30.07.2015, 02.08.2015та 03.08.2015 вартість викраденого майна перевищувала 1218 грн, отже вчинені діяння залишаються кримінально караними.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537-539 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1)Клопотання задовольнити.

2)Засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 26.11.2015 (3-й епізод), на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

3)Призначене ОСОБА_3 за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2020 покарання залишити без змін.

Ухвала підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Балаклійський районний суд Харківської області, протягом 7 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1