Справа № 947/92/25
Провадження № 1-кп/947/646/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчого судовому засіданні в залі суду у м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001226 від 02.11.2024 року, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим від 17.12.2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з неповною вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, к.н. НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, разом з угодою про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Так, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку правил обігу (користування населенням) холодної зброї, встановленого «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 21.08.1998 за № 637/3077, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 носив при собі предмет схожий на кастет в своїй чорній нагрудній сумці без передбаченого законом дозволу приблизно до 01:30 год 02.11.2024.

У подальшому 02.11.2024, в проміжок часу з 01:14 год. до 01:31 год. в ході проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості біля будинку № 60 за адресою: місто Одеса, вул. Академіка Вавілова у ОСОБА_5 виявлено та вилучено предмет, схожий на кастет, який він дістав зі своєї нагрудної сумки чорного кольору та повідомив під відеозапис, що носить даний кастет при собі у сумці без передбаченого законом дозволу для самозахисту. Вилучений у ОСОБА_5 кастет виготовлений промисловим способом та є неклинковою контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії.

Вказані умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 163 КК України за кваліфікуючими ознаками: носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

По кримінальному провадженню 0001226 від 02.11.2024 року між ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 , та прокурором ОСОБА_7 , 17.12.2024року була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 КПК України.

В угоді про визнання винуватості прокурор ОСОБА_7 , та обвинувачений ОСОБА_5 виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст. 263 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення ОСОБА_5 наступного покарання: за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу у розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримала умови укладеної угоди та просив її затвердити, оскільки її умови не порушують прав інших осіб та не становлять суспільної небезпеки і не загрожують інтересам держави.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з прокурором на призначення узгодженого покарання. Зазначив про обставини вчинення ним злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового слідства, судом та викладені в обвинувальному акті в кримінальному провадженні №0001226 від 02.11.2024 року. Угоду про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 підтримав та просив її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.

Суд відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснив ОСОБА_5 процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є нетяжким кримінальним правопорушенням.

У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні; надавати покази у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Крім того, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України.

В ході судового розгляду, судом встановлені обставини, які пом`якшують покарання, зокрема, ОСОБА_5 вину визнає в повному обсязі, щиро кається у скоєні інкримінованого йому злочину, активне сприяння розкриттю злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий. Обставини, що обтяжують покарання в ході судового розгляду не встановлені.

Судом не встановлено підстави для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 474 КПК України.

За умовами ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, даних про особу ОСОБА_5 , наявності пом`якшуючих і відсутністю обтяжуючих обставин покарання, визнання своєї вини ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди укладеної між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Процесуальні витрати у відповідності до ст. 124 КПК України по справі стягнути з ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369,373-374,392,393,394,395,473-475,615 КПК України,суд, УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17.12.2024 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 і ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_8 у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0001226 від 02.11.2024 року.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 05.11.2024 року на предмет зовні схожий на металевий кастет чорного кольору.

Речові докази: предмет зовні схожий на металевий кастет чорного кольору, знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертизи №19/116-24/23148-ХЗ від 07.11.2024, у розмірі 1591 (тисяча п`ятсот дев`яносто одна) грн. 80 коп.;

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст. ст. 473, 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1