Єдиний унікальний номер справи 185/22/25
Провадження № 1-кп/185/13/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Павлограда клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0001670 з попередньою правовою кваліфікацією за ст.289 ч.1 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В :

03.01.2025 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло дане клопотання, яке мотивовано тим, що Павлоградським РВП ГУНП в Дніпропетровській області проводилось досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено 13.06.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001670 з попередньою правовою кваліфікацією за ст.289 ч.1 КК України. В ході проведеного досудового розслідування не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, повідомлення про підозру жодній особі не вручалось, пройшло більше 10 років з моменту вчинення подій. У зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, на підставі п.3-1 ч.1 та п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України вказане кримінальне провадження підлягає закриттю.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, підтвердив, що в ході проведення досудового розслідування жодній особі не вручалось повідомлення про підозру, у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та просить його закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання з`явився, не заперечував проти закриття кримінального провадження, повідомив, що ще на стадії досудового розслідування була встановлена особа, причетна до вчинення злочину, яка на викраденому його транспортному засобі заїхала на територію АТП, де в подальшому були виявлені частини його автомобіля та електроінструмент. За місцем мешкання цієї особи була виявлена його куртка, яка знаходилась в салоні автомобіля під час злочину, а в нього вдома в ході виїмки був вилучений капюшон від цієї куртки, проте ці речові докази слідчим були втрачені.

Вислухавши пояснення прокурора, потерпілого, дослідивши матеріли кримінального провадження, суд встановив наступне.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини 1 цієї статті. Закриття кримінального провадження з вказаних підстав здійснюється судом за клопотанням прокурора.

На виконання вказаних вимог КПК України прокурор звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження.

В ході з`ясування підстав для закриття кримінального провадження судом були досліджені матеріали цього провадження.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 19.00 год. по 21.00 год. 18.03.2006 року по вул.Репіна, 10 м.Павлограда Дніпропетровської області невідома особа шляхом вільного доступу незаконно заволоділа транспортним засобом марки «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_4 , завдавши останньому майнову шкоду на загальну суму 4100 грн.

Вказані дії невідомої особи органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч.1 ст.289 КК України: незаконне заволодіння транспортним засобом.

Під час проведення досудового розслідування був допитаний потерпілий, свідки, поведені обшуки на предмет відшукання транспортного засобу; проведено огляд предметів; проведено криміналістичні експертизи; проведено впізнання зі свідком; виконані доручення на проведення слідчих (розшукових) дій (у порядку ст.40 КПК України).

Так, в ході досудового розслідування був проведений огляд 21.03.2006 року території АТП 11261, де в одному з гаражів були знайдені: днище від автомобіля «ВАЗ 2103», дві частини ланжеронів, переднє та заднє скло, 8 молдингів, підіймач скла, 4 дверні замки, оббивка салону, рульова колонка у зборі, задній міст з колесами і тягами, коробка передач, вихлопний колектор, кришка багажника, три колеса, радіатор охолодження, дзеркало заднього виду, два стопа, домкрат, лопата, задній бампер, кутова шліфувальна машинка «Бош», ліхтар, ніж, електроавтомат, коробка з гвинтами та кріпленням кабелю, муфти та перевідники в кількості 5 шт., ключ саморобний гвинтовий, ніж з дерев`яною ручкою, 5 викруток, щіткотримач, зарядне реле, 4 свердла, рулетка, 3 мотки ізолюючої стрічки, омметр, 3 напилка, 5 реле, конденсатор, 16 лампочок, резинки ущільнення 4 шт., глушник із резонатором, які були передані на збереження потерпілому ОСОБА_5 .

Були встановлені три особи, які винаймали вказані гаражі для ремонту автотранспорту: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

06.04.2006 року за місцем проживання ОСОБА_8 була знайдена куртка робоча синього кольору та ручний насос. При цьому потерпілий впізнав виявлені речі та зазначив, що вони належать йому.

Допитаний свідок ОСОБА_9 , який 18.03.2006 року здійснював охорону території АТП, повідомив, що викрадений автомобіль потерпілого заїхав на територію АТП приблизно о 20.00 годині 18.03.2006 року під управлінням особи, яка винаймала гаражі для ремонту. Ця особа залишилась на території АТП до ранку. В подальшому свідок ОСОБА_9 під час впізнання 25.10.2006 року серед осіб, які були пред`явлені для впізнання, зокрема осіб, які винаймали гаражі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , - вказав на особу ОСОБА_8 та зазначив, що саме ця особа на викраденому автомобілі «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1 , 18.03.2006 року в вечірній час заїхав на територію АТП до гаражів.

Виходячи з протоколу ознайомлення підозрюваного з його правами, 27.10.2006 року ОСОБА_8 були роз`яснені права підозрюваного. Постановою слідчого від 27.10.2006 року ОСОБА_8 був обраний запобіжний захід у виді підписки про невиїзд в даному кримінальному провадженні. В присутності захисника підозрюваного ОСОБА_8 було допитано 27.10.2006 року.

12.03.2007 року за місцем мешкання ОСОБА_4 було вилучено капюшон від робочої куртки синього кольору.

Речові докази: робоча куртка синього кольору разом з капюшоном, - були втрачені в ході досудового розслідування.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.289 ч.1 КК України, віднесене до категорії нетяжких злочинів.

Аналіз норми п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України свідчить про те, що закриття кримінального провадження за вказаною правовою підставою може мати місце лише у разі доведеності події кримінального правопорушення, її юридичної кваліфікації та за умов невстановлення особи, яка його вчинила, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. У положенні вказаної норми законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, на що вказав Верховний Суд в своїй постанові від 23.02.2021 року в справі №397/42/20 (провадження №51-5156км20).

Дослідивши матеріли кримінального провадження, вислухавши пояснення прокурора, потерпілого, судом було встановлено, що за заявою потерпілого ОСОБА_4 органом досудового розслідування було розпочато кримінальне провадження за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом. В подальшому, в ході з`ясування обставин за даним фактом, проведення слідчих дій та допиту учасників кримінального провадження, була встановлена особа, причетна до вчинення злочину ОСОБА_8 , на яку прямо вказав свідок ОСОБА_9 . Слідчим ОСОБА_8 були роз`яснені права підозрюваного, був обраний запобіжний захід та допитано в кримінальному провадженні за участі захисника в якості підозрюваного.

У зв`язку з викладеним, суд робить висновок про те, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки фактично встановлена особа, яка вчинила кримінальне правопорушення ОСОБА_8 , що позбавляє застосувати вимоги п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Враховуючи викладене, на підставі ст.49 КК України, керуючись ст.284, 371, 372 КПК України, суд,-

П О С ТА Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Павлоградської окружної прокуратури про закриття кримінального провадження №0001670 від 13.06.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.1 КК України, у зв`язку з невстановленям особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, - відмовити.

Кримінальне провадження повернути прокурору Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1