Справа № 991/1658/25
Провадження 1-кп/991/18/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2025 Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
обвинуваченогоОСОБА_4
його захисника, адвокатаОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження, в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 364 КК України, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 284 КПК України у межах кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львів, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Історія провадження.

1.1. 24.02.2025 до Вищого антикорупційного суду надійшли матеріали зазначеного кримінального провадження.

1.2. Ухвалою суду від 24.02.2025 у цьому кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

1.3. 11.03.2025 захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 звернувся до Вищого антикорупційного суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 364 КК України, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 284 КПК України.

ІІ. Позиції сторін судового провадження.

2.1. Зазначене клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК країни захисник обґрунтовує тим, що постановою Львівського апеляційного суду від 04.12.2024 у справі № 461/6623/23 ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правих, передбачених ч. 1 ст. 482 МК України. При цьому, захисник вважає, що за вчинення цього ж самого діяння ОСОБА_7 притягується до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 364 КК України.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою адміністративні правопорушення є різновидом кримінального обвинувачення для цілей застосування Конвенції, захисник вважає, що наявні підстави для закриття кримінального провадження, оскільки існує постанова по тому самому обвинуваченню, що набрала законної сили.

2.2. Обвинувачений ОСОБА_7 клопотання про закриття кримінального провадження підтримав та просив закрити кримінальне провадження в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 364 КК України з підстави, передбаченої п. 6 ч. 1 ст. 284 КПК України.

2.3. Прокурор щодо клопотання про закриття кримінального провадження заперечувала. Зазначила, що постановою Львівського апеляційного суду від 04.12.2024 у справі № 461/6623/23, на яку посилається сторона захисту, притягнуто до відповідальності іншу особу за вчинення інших дій, а ні ж ті, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_4 .

ІІІ. Мотиви та обґрунтування суду.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, проаналізувавши доводи клопотання, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню.

В той же час, на підтвердження існування підстави, передбаченої п. 6 ч. 1 ст. 284 КПК України захисник надає суду постанову Львівського апеляційного суду від 04.12.2024 у справі № 461/6623/23, відповідно до якої ОСОБА_6 визнано винуватим у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 482 МК України, до нього застосоване стягнення у виді штрафу у розмірі 66 401 920,63 грн та конфісковано в дохід держави товари, вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0444/20900/23 від 23.04.2023.

Із змісту вказаного рішення вбачається, що суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом «Iveco Daily 70C17», р.н. НОМЕР_1 , перемістив виявлені під час переогляду товари, а саме «ноутбуки, планшети, телефони…» в загальній кількості 5 748 предметів на суму 66 401 920,97 грн, через митний кордон України поза митним контролем, а саме з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами митного органу, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 482 МК України.

Суд погоджується із доводами захисника в частині того, що Європейський суд з прав людини розцінює податкові правопорушення, як різновид кримінального обвинувачення для цілей застосування Конвенції.

В той же час, суд наголошує на тому, що притягнення особи до адміністративної відповідальності не є тотожним притягненню особи до кримінальної відповідальності.

Як вбачається із обвинувального акта, в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, йому інкриміновано зловживання службовим становищем, тобто умисне з метою одержання неправомірної вигоди у виді звільнення від сплати обов`язкових платежів без законних на те підстав для іншої фізичної або юридичної особи використанні службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Суд погоджується, що обидва правопорушення, як в межах цього кримінального провадження, так і в межах справи про порушення митних правил стосуються однієї події, однак, з огляду на зміст обвинувального акта та постанови Львівського апеляційного суду від 04.12.2024 у справі № 461/6623/23, доводи захисника про те, що обом особам ставляться за провину однакові дії є неспроможними.

Суд звертає увагу на те, що суб`єктом інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 364 КК України може бути виключно службова особа, в той час коли ОСОБА_6 , відповідно до змісту постанови Львівського апеляційного суду від 04.12.2024, не належить до вказаних суб`єктів, крім того, дії, які ставляться в провину ОСОБА_6 , не містять складу кримінального правопорушення, а є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 482 МК України.

Поряд з цим, захисником у клопотанні про закриття кримінального провадження не доведено та судом не встановлено, що відносно ОСОБА_6 ухвалено вирок по тому самому обвинуваченню що й висунуте ОСОБА_4 , що набрав законної сили, а саме щодо зловживання службовим становищем, тобто умисне з метою одержання неправомірної вигоди у виді звільнення від сплати обов`язкових платежів без законних на те підстав для іншої фізичної або юридичної особи використанні службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене за попередньою змовою групою осіб або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню.

Наявність факту притягнення іншої особи - ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності, за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 482 МК України, якими встановлено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, не є ідентичними, тотожними чи одними і тими ж самими фактами з кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, які інкриміновані ОСОБА_4 .

З урахуванням наведеного, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000122 від 23.04.2023, в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 284 КПК України не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 314, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 284 КПК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1