Номер провадження: 11-сс/813/715/25
Справа № 519/473/25 1-кс/519/86/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 28.02.2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000109 від 27.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000109 від 27.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та накладено арешт на автомобіль «CHEVROLET VOLT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору 2013 року випуску, VIN НОМЕР_2 , та ключі запалювання до нього, із забороною власнику та іншим особам розпоряджатись та користуватись ним.

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, посилаючись на те, що автомобіль, на який накладений арешт немає жодного відношення до ДТП та даного кримінального провадження, а його власник не є підозрюваним у даному провадженні.

На підставі цього просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Крім того, апеляційна скарга ОСОБА_6 містить у собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що участі під час розгляду клопотання не приймав, в судове засідання судом не викликався.

На підставі цього просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Апелянт ОСОБА_6 до початку судового засідання подав до апеляційного суду заяву, в якій просив розглянути клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу без його участі.

Прокурор Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_7 в судове засідання апеляційного суду також не з`явилась, подала заяву, в якій просила розглянути апеляційну скаргу без її участі, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст.406 КПК України суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.

За таких підстав, враховуючи положення ч.4 ст.107, ч.1 ст.406 КПК України апеляційний розгляд проведено у письмовому провадженні за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Частиною третьою зазначеної норми кримінального процесуального закону передбачено, що, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

В судове засідання суду 1-ої інстанції власник майна ОСОБА_6 не викликався та про призначення розгляду клопотання слідчого не сповіщався.

Про існування оскаржуваної ухвали слідчого судді апелянт дізнався лише 14.03.2025 року, а апеляційну скаргу подано 19.03.2025 року, тому колегія суддів вважає, що строк на подачу апеляційної скарги не пропущений і у його поновленні не має потреби.

Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши матеріали судової справи, апеляційний суд дійшов до висновку про те, що, слідчий суддя розглянувши клопотання слідчого фактично дотримався вимог, яким регламентується вирішення питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Що стосується доводів апеляційної скарги про невідповідність ухвали слідчого судді положенням ст.ст. 167, 168, 170, 171, 172, 173 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження СВ відділення поліції №4 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінального проваджені, відомості про яке 27.02.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження встановлено, що 27.02.2025 приблизно о 16.50 год. на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг - вулиці Софіївська і автодороги М-28 «Одеса-Південне» (14 км + 400 м) в селі Крижанівка Одеського району Одеської області, сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: по вулиці Софіївська, яка є другорядною, у бік автодороги М-28, рухався автомобіль «CHEVROLET VOLT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка грубо порушила вимоги дорожнього знаку 4.6. ПДР (Рух праворуч), і під час виконання маневру лівого повороту на цьому перехресті, у напрямку м. Південне, допустила наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий за своєю матір`ю ОСОБА_10 , перетинав проїзну частину Південної дороги у місці, де відсутні переходи, рухаючись з правого боку ліворуч, за ходом руху автомобіля-учасника ДТП. В результаті ДТП пішоходу ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: перелому лівої стегнової кістки, перелому кісток черепу, з якими його госпіталізовано до КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» ООР.

За результатами огляду місця події виявлено та затримано автомобіль «CHEVROLET VOLT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору 2013 року випуску, VIN НОМЕР_2 , на якому присутні механічні пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та ключі запалювання до нього.

Постановою т.в.о. слідчого СВ ВП №4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 вищевказане майно визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна (документу) в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

28.02.2025 року прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно: автомобіль марки «CHEVROLET VOLT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2013, VIN НОМЕР_2 ,ключі від вищевказаного автомобіля, із забороною власнику та іншим особам розпоряджатись та користуватись ним.

Апеляційним судом встановлено, що клопотання прокурора та обставини на які посилається прокурор, як на обґрунтування необхідності накладення арешту на майно фактично відповідають вимогам ст. 171 КПК України та узгоджується з положеннями ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При розгляді клопотання, слідчий суддя, пославшись на вимоги ст. 170 КПК України, задовольнив клопотання, наклавши арешт на майно, заборонивши розпорядження та користування цим майном з метою недопущення його знищення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, оскільки даний транспортний засіб може містити на собі ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційний суд в цілому погоджується з висновками слідчого судді щодо необхідності накладення арешту на майно, оскільки вважає, що майно власником якого є ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди злочину, а тому з метою забезпечення кримінального провадження на нього може бути накладений арешт.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя накладаючи арешт, шляхом у тому числі із забороною користування майном, вийшов за межі клопотання прокурора та не врахував надмірно тяжкі наслідки для власника майна, який згідно доводів клопотання не має відношення до вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, апелянтом до апеляційного суду була подана копія листа Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №374/179-36-25/05-25 від 20.03.2025 року, відповідно до якого Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України повідомляє, що автомобіль марки «CHEVROLET VOLT», реєстраційний номер НОМЕР_1 експертом досліджений, необхідності в додаткових дослідженнях цього автомобіля в рамках призначених судових експертиз в експертів інституту відсутня.

Вирішуючи питання про накладення арешту на майно, власником якого є ОСОБА_6 , із позбавленням права останнього на його розпорядження та користування, слідчий суддя не врахував положення ч.11 ст.170 КПК України, згідно яких, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Апеляційний суд вважає, що прокурором в клопотанні, а також слідчим суддею в оскарженій ухвалі не наведено обґрунтувань, які свідчать про необхідність заборони користування автомобілем його власником, до того ж як встановлено, необхідності у додаткових дослідженнях транспортного засобу немає.

З огляду на вищевикладене колегія суддів вважає, що потреби досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як обмеження користування транспортним засобом та утримання автомобіля марки «CHEVROLET VOLT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів немає.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Таким чином, на підставі вище зазначеного колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги власника майна підлягають частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 28.02.2025 року скасуванню з постановленням нової ухвали.

Приймаючи до уваги положення п.2 ч.3 ст.407 КПК, згідно з якими апеляційний суд, має право скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, колегія суддів, за результатами розгляду клопотання слідчого, вважає за необхідне задовольнити клопотання частково та накласти арешт на майно, власником якого є ОСОБА_6 без заборони користування цим майном.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 28.02.2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000109 від 27.02.2025року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 27.02.2025року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Накласти арешт на автомобіль марки «CHEVROLET VOLT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2013, VIN НОМЕР_2 , таключі від вищевказаного автомобіля, що належить ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження автомобіля.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4