ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/110/25 Справа № 712/2119/25Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2025 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль, Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.11.2024 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років пробаційного нагляду з покладенням обов`язків на підставі ч.ч.2,3 ст.59-1 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто з 21 лютого 2025 року по 21 квітня 2025 року включно, та визначено розмір застави - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2025 року старший слідчй СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

В обгрунтування клопотання вказував, що ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, оскільки останній був раніше судимий: відповідно до вироку Придніпровського районного суду від 11.11.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України засуджено до 2 років пробаційного нагляду з покладенням обов`язків на підставі ч.ч.2,3 ст.59-1 КК України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, в порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», у невстановлений слідством час та спосіб, придбав без мети подальшого збуту, поліетиленовий згорток із психотропною речовиною та з моменту придбання зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

У подальшому, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи наслідки своїх незаконних дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, маючи умисел на незаконне зберігання без мети збуту раніше придбаної ним, порошкоподібної речовини незаконно зберігав її при собі у кишені рюкзака.

В обгрунтування необхідності застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вказував на наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зважаючи на які, інший більш м`який запобіжний захід не зможе їх мінімізувати.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2025 року клопотання слідчого задоволено.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто з 21 лютого 2025 року по 21 квітня 2025 року включно.

Визначено підозрюваному розмір застави у 20 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560, 00 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), та у разі внесення якої покласти на нього зобов`язання:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- заборонити спілкування із свідками;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що за матеріалами досудового розслідування встановлено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також виходив з того, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, постійного заробітку немає, що свідчить про його схильність до вчинення нових злочинів у сфері обігу наркотичних засобів.

Визначаючи підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідчий суддя врахував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та дійшов висновку, що такий розмір застави зможе дисциплінувати підозрюваного.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 оскаржила її в апеляційному порядку. Просить ухвалу скасувати та постанову нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що слідчим суддею допущено невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та судом не прийнято до уваги докази, які істотно могли вплинути на його висновки.

Звертає увагу на те, що підозрюваний має сталі соціальні зв`язки за місцем свого проживання, де до затримання проживав з цивільною дружиною та малолітньою дитиною. Також на утриманні в нього перебувають ще двоє неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу.

Свою вину в скоєному визнав повністю, оскільки є наркозалежною особою, та під час затримання добровільно видав працівникам поліції заборонену речовину, яку зберігав для власного вживання.

За викладених обставин, захисник наголошує на тому, що заявлені органом досудового розслідування ризики, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду клопотання, а отже, на переконання захисника, висновки слідчого судді про необхідність застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є хибними.

Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скраги за наведених у ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити законне судове рішення в силі, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, за наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 22 лютого 2025 року не відповідає даним вимогам закону.

Згідно з положенням п.2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 4 цієї статті, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, необов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Колегією суддів встановлено, що за матеріалами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 21.02.2025 близько 10 год. 10 хв., перебуваючи неподалік пішохідного мосту, що за адресою: м. Черкаси, вул. Кооперативна, 6, був помічений працівниками поліції, які виконували службові обов`язки по забезпеченню громадського порядку на території м. Черкаси, після чого в ході застосування до ОСОБА_7 превентивних заходів повідомив, що зберігає при собі заборонені в обігу речовини.

Так, 21.02.2025 у період часу з 13 год. 50 хв. до 14 год. 15 хв., в ході затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України, останній добровільно видав працівникам поліції з кишені рюкзака один поліетиленовий згорток обмотаний скотчем, в якому знаходився поліетиленовий пакет чорного кольору із порошкоподібною речовиною, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-25/2959-НЗПРАП від 21.02.2025 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено «амфетамін», масою 8.232 г.

Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», затвердженого в Міністерстві юстиції України 16.08.2000 за №512/4733 (зі змінами), встановлено, що вага амфетаміну визначається як великий розмір, після чого виявлений поліетиленовий пакетик із речовиною було вилучено у якості доказу та упаковано до сейф-пакету.

21.02.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею.

За матеріалами клопотання є достатньо даних, які свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а отже, про наявність обгрунтованої підозри, що підтверджується сукупністю доказів, наявних у матеріалах, які долучені до клопотання.

Крім того, колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, який зумовлено вчиненням злочину під час відбування покарання за ч.1 ст. 309 КК України за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2024 року, а тому усвідомлюючи неминучість покарання, у випадку визнання його винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від покарання; та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи повторне вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України.

Однак, обираючи стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не врахувала вимог, передбачених п.2 ч.2 ст. 183 КПК України, обмежившись зазначенням, що підозрюваний є раніше судимою особою, який підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, а тому до нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Натомість, відповідно до п.2 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Тобто, органом досудового розслідування, крім доведення підстав, передбачених ст.177 КПК України, має бути обов`язково доведено, що перебуваючи на волі підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Проте, як в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , так і в судовому засіданні під час розгляду клопотання, органом досудового розслідування не доведено відповідних обставин, які, крім встановлення підстав, передбачених ст. 194 КПК України, надавали слідчому судді можливість застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не доведено наявності вказаних обставин, і під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді.

За наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням вимог КПК України, оскільки слідчий суддя не мала права застосовувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому ухвала підлягає до скасування з постановленням нової.

Враховуючи наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 ікримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, та за який, у випадку визнання особи винуватою, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, існуючі у кримінальному провадженні ризики, передбачені п.п.1,5 ч.2 ст. 177 КПК України, як доведені органом досудового розслідування, особу підозрюваного, який раніше судимий за скоєння кримінального правопорушення в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, на шлях виправлення не став та під час відбування вироку суду вчинив нове кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, відсутність офіційного працевлаштування, наявність постійного місця проживання, колегія суддів вважає, що з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання наявним ризикам, необхідно обрати стосовно підозрюваного відповідний запобіжний захід.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При обранні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 колегія суддів враховує положення ч.2 ст. 183 КПК України, та вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, буде необхідним та достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наявним у кримінальному провадженні ризикам.

Доводи захисника щодо наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків не підтверджені жодними доказами, а тому колегія суддів їх не приймає до уваги.

За наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що ухвала слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2025 року підлягає скасуванню, з підстав порушення норм кримінального процесуального закону, з постановленням нової, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 належить задовольнити частково, обравши стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись статтями 405, 407, 419, 422 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-заборонити підозрюваному залишати вказане місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком необхідності пройти в укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога»;

-утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали визначити до 21.04.2025 року включно.

Звільнити ОСОБА_7 з Черкаського СІЗО.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді