Справа № 152/101/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Войнаровського І.В.,

секретаря

судового засідання Дроган Н.Л.,

з участю:

прокурора Синчука Б.В.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

захисника Кугутюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000423 від 05 грудня 2024 року,

за обвинуваченням: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лопатинці Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він маючи мету уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 05 грудня 2024 року в період часу з 22 години 38 хвилин по 23 годину 08 хвилину, перебуваючи в салоні службового автомобіля марки «Skoda моделі «Rapid» державний номерний знак НОМЕР_1 на узбіччі польової дороги між населеними пунктами с. Лопатинці - с. Стрільники Тульчинського району Вінницької області висловив пропозицію службовим особам - інспектору СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанту поліції Ломачинському В.В. та інспектору СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітану поліції Панасюку Ю.А. про надання неправомірної вигоди за не притягнення його ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності за наступних обставин.

Так, інспектор СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції Ломачинський В.В. та інспектор СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_2 на службовому автомобілі марки «Skoda моделі «Rapid» державний номерний знак НОМЕР_1 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, відповідно до затвердженого начальником Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області полковником поліції Костишеним В.І. графіку чергування особового складу СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області від 02 грудня 2024 року перебували на добовому чергуванні та здійснювали патрулювання між населеними пунктами с. Лопатиніці - с. Стрільники, Тульчинського району, Вінницької області.

Під час вказаного патрулювання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 05 грудня 2024 року близько 22 години 30 хвилин за порушення правил дорожнього руху, а саме п. 9.2 «б» ПДР України (водій не подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед поворотом) було зупинено автомобіль марки «ВАЗ 2107» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

В подальшому, вищевказані працівники поліції, при спілкуванні з ОСОБА_1 виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу алкотестеру «Драгер», та повідомили, що у разі позитивного результату, на підставі ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та ч. 2 п. 5 розділу 1 та розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року, відносно нього будуть складенні адміністративні матеріали за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після чого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, у зв`язку з чим інспектором СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Ломачинським В.В. було складено відповідний акт.

У свою чергу, ОСОБА_1 усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, про яку був попереджений працівниками поліції, діючи умисно о 22 годині 46 хвилин запропонував інспектору СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанту поліції Ломачинському В.В. та інспектору СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_2 неправомірну вигоду, а саме грошові кошти в сумі 5000 гривень кожному з них, з метою уникнення відповідальності та не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Після попередження про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди ОСОБА_1 не відреагував, а продовжував вчиняти дії, пов`язані з уникненням від адміністративної відповідальності та незаконно о 22 годині 48 хвилин знову запропонував вищевказаним працівникам поліції неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 5000 гривень кожному з них. Тобто, ОСОБА_1 пропонував працівникам СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області неправомірну вигоду загальною сумою 10000 гривень за не притягнення його ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, зокрема, що він вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення у вказаний в обвинувальному акті час та місці. Вину визнає, щиро кається, просив суворо не карати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 просив суд врахувати, що обвинувачений визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та щиро розкаюється. З урахуванням всіх обставин справи, просив призначити обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини першої статті 369 КК України.

Ураховуючи те, що учасники судового засідання, не оспорюють усі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд цього провадження щодо усіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших обставин у кримінальному провадженні, обмежившись лише допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують його особу, а також дослідженням доказів щодо речових доказів.

Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_1 своїми умисними діями висловив пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 369 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, за місцем проживання характеризується добре, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_1 є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_1 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_1 статей 69, 69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості злочину, вчиненого обвинуваченим, особи винуватого, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 369 КК України.

Призначаючи ОСОБА_1 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов не заявлено, процесуальних витрат у провадженні немає.

Долю речових доказів належить вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу немає.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисячі) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речовий доказ: оптичний носій з інформацією (диск DVD-R 4,7GB), на якому наявні відеозапис із цифрової нагрудної відеокамери №2 Motorola VideoBadge VB-400 серійний номер 795929, інвентарний номер 7/208 та відеозапис із цифрової нагрудної відеокамери №9 Motorola VideoBadge VB-400 серійний номер 795984, інвентарний номер 7/215 (відео файл export-9qlkl тривалістю 53:05 хв., розмір 2,22 Gb та відео файл export-8oc3y тривалістю 48:21 хв., розмір 2,03 Gb) щодо факту пропозиції неправомірної вигоди ОСОБА_1 працівникам поліції 05.12.2024 року залишити в матеріалах справи.

Згідно зі статтями 392-395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Згідно зі статтею 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя І.В. Войнаровський