Справа №295/2474/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства.

Засуджений згоден на розгляд справи без його участі.

Представник установи подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, за погодженням з учасниками судового провадження проводить судовий розгляд у відсутність засудженого та представника установи.

Захисник клопотання засудженого підтримав.

Прокурор висловив думку про задоволення копотання засудженого.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

09 серпня 2024 набрав чинності Закон України 3886-ІХ від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено правовий висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 26.12.2012 ОСОБА_3 засуджено за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 , 70, 75, 104 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно зазначеного вироку ОСОБА_3 вчинив три епізоди крадіжок: 1) 21.08.2012 на суму 674 грн. 20 коп.; 2) 15.09.2012 на суму 395 грн. 50 коп.; 3)16.10.2012 на суму 2370 грн.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік» станом на 01.01.2012 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в сумі 1073 грн.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст.51 КУпАП. За таких обставин вчинене засудженим діяння на даний час відноситься до адміністративного правопорушення та не може вважатися кримінально караним. Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючи норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію діянь засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Суд приходить до висновку, що у зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, особа, засуджена за таку крадіжку, підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 26.12.2012 по епізодах 1, та 2 ст. 185 ч.2,3 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.

Водночас, за вказаним вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 26.12.2012 ОСОБА_3 по 3 епізоду заподіяв матеріальну шкоду, розмір якої перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, а відтак вчинене ним діяння за вказаним епізодом є кримінально караними.

З урахування цього, суд приводить вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 26.12.2012 у відповідність до вимог Закону №3886-IX від 18.07.2024 в частині звільнення від відбування покарання за ст. 185 КК України.

Керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання засудженого ОСОБА_3 - задоволити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання призначеного за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 26.12.2012по епізодах від 21.08.2012, 15.09.2012 за ст.185 ч.2,3 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діянь, за які особу засуджено.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 26.12.2012за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за вироком апеляційного суду Чернігівської області від 24.07.2015 за ст.ст.187 ч.4, 121 ч.2, 70, 71 КК України, з урахуванням покарання за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 26.12.2012до покарання у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку покарання та зарахування відповідно до ч.5 ст. 72 КК України застосовувати за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 20.05.2015.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженому у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1