Справа № 214/6124/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000557 від 22.06.2024, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Підгородне Дніпропетровської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштована, не заміжньої, зареєстрованої: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, за ознаками: сутенерство (дії особи по забезпеченню заняття проституцією іншою особою), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 у період часу з червня 2023 року по 11.03.2024, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 відносно якої до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу направлено обвинувальний акт за ст. 302 ч. 2 ст. 303 ч. 2 КК України, керуючись корисливим умислом, вступили у попередню змову між собою, вирішивши займатись сутенерством, тобто вчиняти дії із забезпечення заняттям проституцією іншими особами, реалізуючи діяльність з утворення умов для зайняття проституцією, що полягала в підшуканні осіб жіночної статі, що мали б намір надавати послуги сексуального характеру за грошову винагороду (заняття проституцією), після чого особисто здійснювати дії із забезпечення заняття проституцією іншою особою.

Надалі, з метою досягнення спільної мети, що полягала у діяльності закладу розпусти та надання послуг сексуального характеру (зайняття проституцією) в орендованому приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 та квартири за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 вчиняла дії направлені на функціонування закладів та отримання прибутку, що полягало у веденні фінансової звітності незаконної діяльності з надання інтимних послуг, пошук клієнтів та посередництві з особами жіночої статі для вступу з ними у статевий зв`язок, видачі заробітної плати, складанні графіків виходу на роботу жінок, що надають інтимні послуги, контролі за їх виходом на роботу тощо.

Встановлено, що на протязі з червня 2023 року по 11.03.2024року ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , розміщували в мережі Інтернет оголошення про надання оплачуваних інтимних послуг, зазначивши телефонні номери НОМЕР_2 , крім цього здійснювали пошук для залучення до зазначеної діяльності осіб жіночої статі.

В період часу з червня 2023 року по 11.03.2024року, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зайняття сутенерством із залученням декількох осіб, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, здійснили всі належні заходи для створення умов надання послуг сексуального характеру та переконали в доцільності та вигідності зайняття проституцією ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які погодилися на пропозицію про працевлаштування в якості повій з метою отримання грошової винагороди. При цьому, з зазначеними дівчатами домовились про те, що вартість однієї години сексуальних послуг з клієнтом буде становити від 1500 гривень, із яких вони будуть отримувати відсоток від загальної суми, отриманої від кожного клієнта.

Таким чином ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 будучи сутенерами, здійснювала дії направлені на забезпечення зайняття проституцією ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а саме: здійснювала пошук клієнтів та посередництво для вступу з ними у статевий зв`язок у тому числі, розміщувала оголошення в мережі Інтернет з пропозицією інтимних послуг, вела фінансову звітність незаконної діяльності з надання інтимних послуг, тощо, за адресою: АДРЕСА_3 та за адресою: АДРЕСА_4 в період часу з червня 2023 по 11.03.2024.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 303 КК України, за ознаками: сутенерство (дії особи по забезпеченню заняття проституцією іншою особою), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

09 липня 2024 року між прокурором ОСОБА_3 , та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди, обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 303 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши на неї обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, тобто періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що визнає себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, вказала, що час, місце та спосіб вчинення нею кримінального правопорушення в обвинувальному акті та угоді викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і вона їх в повному обсязі підтверджує. У вчиненому щиро розкаюється. Зазначила, що повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачена вказала, що угода про визнання винуватості укладена нею добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Захисник обвинуваченої підтвердив укладення угоди про визнання винуватості, просив її затвердити, при цьому додав, що при укладенні угоди були дотримані вимоги, передбачені КПК України та КК України, угода укладена добровільно, без застосування насильства, примусу чи погроз.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання, а також звільнити її від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, врахувати, що обвинувачена працевлаштувалась. Стосовно ОСОБА_6 було постановлено вирок, в якому вирішенно про зніщення речових доказів.

Заслухавши прокурора, обвинувачену та її захисника, дослідивши угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченою, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченої ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 303 КК України, за ознаками: сутенерство (дії особи по забезпеченню заняття проституцією іншою особою), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачена ОСОБА_4 попереджена про наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України, щодо обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, повністю усвідомлює характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можуть бути застосовані до неї у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України.

Угода про визнання винуватості укладена обвинуваченою ОСОБА_4 добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, узгоджена міра покарання визначена в межах, встановлених санкціями ч. 2 ст. 303 КК України, із застосуванням положень ст. 70 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, встановленим ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, визначається щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченої (раніше не судима, офіційно працює, за місцем проживання характеризується задовільно, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває).

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

На підставі наведеного, враховуючи, що укладена угода про визнання винуватості повністю відповідає встановленим кримінальним процесуальним законодавстом вимогам, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженої міри покарання.

Будь-якої шкоди кримінальним правопорушенням не завдано.

Під час досудового розслідування цивільні позови не заявлено.

Питання про речові докази вирішено в кримінальному провадження відносно ОСОБА_6 №214/3811/24.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 371, 374, 394, 395, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 09 липня 2024 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000557 від 22.06.2024 року - затвердити.

Визнати винуватою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 Кримінального кодексу України та призначити їй узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст.303 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, тобто періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирати.

Питання речових доказів вирішено в кримінальному провадженні №214/3811/24.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1