Єдиний унікальний номер № 285/2107/25
Провадження № 1-кп/0285/565/25
У Х В А Л А

01 травня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Звягель кримінальне провадження № 285/2107/25 0000133) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нова Романівка Новоград-Волинського району Житомирської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Новоград-Волинський Житомирської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ :

В судовому засіданні захисник просила скасувати арешт транспортного засобу «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 . Зазначає, що арешт був накладений з метою збереження речових доказів, але наразі досудове розслідування завершене. Неможливість експлуатації автомобіля призводить до його фізичного псування. Також просить повернути ОСОБА_6 заставу у розмірі 105 980,00 грн, яка була внесена нею на виконання ухвали слідчого судді № 285/1075/25 від 01.03.2025 у зв`язку з закінченням строку дії застави.

Власник майна в судовому засіданні клопотання захисника підтримала. Пояснила, що з 2017 року перебуває у шлюбі з обвинуваченим. Автомобіль придбаний нею у 2024, але за кошти матері.

Прокурор вважав доцільним скасувати арешт автомобіля в частині заборони користування. Підстави для повного скасування арешту майна відсутні, оскільки автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, а санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає такий вид покарання як конфіскація майна. Щодо повернення застави заперечив, оскільки провадження у справі триває.

Інших клопотань не надійшло.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши письмові докази на підтвердження клопотання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді № 285/1075/25 від 10.03.2025 накладено арешт на легковий автомобіль марки «Renault Megane» із д.н.з. НОМЕР_1 . Встановлено заборону відчуження зазначеного транспортного засобу. Легковий автомобіль марки «Renault Megane» із д.н.з. НОМЕР_1 переданий на зберігання власнику ОСОБА_6 .

Заборонено власнику та іншим особам у будь-який спосіб розпоряджатися вищезазначеним транспортним засобом, в тому числі відчужувати або вчиняти будь-які інші правочини, а також змінювати зовнішіній вигляд (технічний стан).

Слідчий суддя, обираючи такий вид і спосіб арешту майна, врахував той факт, що ОСОБА_6 з 2017 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 (підозрюваним на той час) та є власником вказаного автомобіля згідно з договором купівлі-продажу від 13.11.2024, тому в силу положень частини 2 статті 60 Сімейного кодексу України є спільним сумісним майном подружжя та може бути об`єктом звернення стягнення (у тому числі конфіскації) за вироком суду.

Тому відсутні підстави стверджувати, що арешт накладено необґрунтовано, а так само, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, як того вимагають положення ч. 2 ст. 174 КПК України.

Одночасно обираючи спосіб, у який здійснюється забезпечення кримінального провадження, суд враховує, що він має відповідати завданням кримінального провадження, зважати на обставини вчиненого кримінального правопорушення, бути розумним і співрозмірним.

Враховуючи цінність вилученого майна, його знецінення внаслідок невикористання та зважає на потреби власника щодо користування зазначеним майном вважає доцільним надати власнику дозвіл на використання зазначеного транспортного засобу.

Підстав для скасування заборони розпоряджатися вищезазначеним транспортним засобом, в тому числі відчужувати або вчиняти будь-які інші правочини судом не встановлено.

Відтак клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню.

Крім того, ухвалою слідчого судді № 285/1075/25 від 01.03.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів до 30.04.2025 року включно. Одночасно визначено розмір застави у сумі 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 980,00 грн у національній грошовій одиниці.

Відповідно до копії квитанції від 03.03.2025 ОСОБА_6 внесено готівкою заставу у розмірі 105 980 грн.

Вирішуючи питання про обгрунтованість клопотання захисника про повернення застави суд застосовує положення ст. 182 КПК України.

Зокрема, ч. 8 ст. 182 КПК України встановлено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Згідно з положеннями ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Зважаючи, що строк дії запобіжного заходу у виді застави закінчився 30.04.2025, стороною обвинувачення не надано доказів про неналежне виконання ОСОБА_4 своїх обов`язків під час дії запобіжного заходу, а також прокурором не ставилося питання про обрання запобіжного заходу, тому підлягає задоволенню клопотання захисника про повернення застави.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 174, 182, 314-316, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт на транспортний засіб «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , на який ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/1075/25 від 10.03.2025 року, у частині заборони користування зазначеним майном.

Попередити ОСОБА_6 про відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладений арешт.

У задоволенні решти вимог клопотання про скасування арешту майна відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення застави задовольнити.

Повернути ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , на її рахунок НОМЕР_3 заставу у розмірі 105 980,00 грн, що була внесена нею 03.03.2025 на рахунок ТУ ДСА України в Житомирській області на виконання ухвали слідчого судді № 285/2107/25 від 01.03.2025.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 7-ти днів з дня її оголошення.

Суддя