Справа № 206/668/25
Провадження № 1-кп/206/219/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2025 р. м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000237 від 23 січня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Іваничі Волинської області, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ст. 5 Конституції України, носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до Рішень Конституційного Суду № 6-рп/2005 від 05.10.2005, № 6-рп/2008 від 16.04.2008 зазначені норми визначають, що влада народу є первинною, єдиною і не відчуженою та здійснюється народом шляхом вільного волевиявлення через вибори, референдум, інші форми безпосередньої демократії у порядку визначеному Конституцією та законами України, через органи державної влади та органи місцевого самоврядування, сформовані відповідно до Конституції та законів України. Тільки народ має право безпосередньо шляхом всеукраїнського референдуму визначати конституційний лад в Україні, який закріплюється Конституцією України, а також змінювати конституційний лад внесенням змін до Основного Закону України в порядку, встановленому його розділом XIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 69, 72 та 73 Конституції України передбачено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно- територіального устрою України входить АР Крим, області, райони, міста, райони у містах, селища і села.

У березні-квітні 2014 року в населених пунктах Луганської та Донецької областей розпочалася збройна агресія РФ шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів Збройних Сил та інших силових відомств Російської Федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «О поддержке акта о государственной независимости Донецкой Народной Республики», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецька Народна Республіка» (далі - «ДНР»).

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних об`єднань і підрозділів Збройних Сил та інших військових формувань РФ, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 № 2268-VIII, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 № 254-VIII та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» від 16.09.2014 № 1680-VII визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України, бюджетні установи України, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

21 лютого 2022 року керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей звернулися до Президента Російської Федерації з проханням визнати незалежність так званих Донецької та Луганської народних республік.

В цей же день, Президент Російської Федерації скликав позачергове засідання Ради безпеки Російської Федерації, де обговорено питання щодо доцільності визнання незалежності Донецької та Луганської народних республік.

Службові особи з числа вищого керівництва РФ, які входять до складу Ради безпеки РФ, публічно підтримали звернення Державної думи РФ та заявили про необхідність визнання Президентом РФ незалежності «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки», а одним із основних аргументів для прийняття такого рішення членами Ради безпеки РФ було проживання на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей громадян Російської Федерації, у кількості понад 800 тисяч осіб, а також понад 1,2 мільйонів осіб, котрі подали документи на громадянство РФ.

Цього ж дня Президент Російської Федерації підписав указ про визнання незалежності Донецької народної республіки та Луганської народної республіки.

Надалі, 24.02.2022, президент РФ оголосив початок так званої спеціальної військової операції. Після цього близько четвертої години ранку того ж дня ЗС РФ, інші збройні формування РФ та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку РФ, Республіки Білорусь та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України.

З того моменту Сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.

У подальшому, з 23.09.2022 по 27.09.2022 керівниками окупаційних органів влади та окупаційних адміністрацій на усій тимчасово окупованій території Донецької області організовано та проведено так званий «референдуму» про приєднання «ДНР» до складу РФ, за результатами якого представники «ЦВК ДНР» оголосили, що за приєднання тимчасово окупованої території Донецької області до РФ проголосувало 99,23 %.

30.09.2022 президент РФ ініціював зустріч із так званими «головами республік», а фактично тимчасово окупованих територій Донецької, Луганської, Запорізької та Херсонської областей, у тому числі із так званим «головою ДНР», у м. Москва РФ, в ході якої публічно визнав результати так званих «референдумів», у тому числі на тимчасово окупованій території Донецької області.

Під час вказаної зустрічі 30.09.2022, перебуваючи у м. Москва РФ, так званий «голова ДНР» та президент РФ підписали так звану «угоду між РФ та Донецької Народною Республікою про прийняття в РФ Донецької Народної Республіки та про створення в складі РФ нових суб`єктів», чим порушили територіальну цілісність України в існуючих кордонах.

В подальшому у період часу з 31.12.2022 по 01.01.2023 держава-агресор РФ включила всі незаконні збройні/військові формування створені нею на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей з 2014 року до складу збройних сил та міністерства оборони РФ.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє до теперішнього часу.

Усвідомлюючи вищенаведені обставини, після початку повномасштабного вторгнення ЗС РФ на територію України, в кінці травня 2024 року ОСОБА_5 прибув у військовий комісаріат в АДРЕСА_2 , де добровільно став на військовий облік у збройних формування держави агресора рф.

Далі, 04.06.2024 громадянин України ОСОБА_5 , добровільно за власною ініціативою прибув до військового комісаріату в АДРЕСА_3 , з метою вступу в збройні формування держави-агресора рф. З військового комісаріату АДРЕСА_3 ОСОБА_5 був доставлений у військовий комісаріат в АДРЕСА_2 , де після проходження медичної комісії, діючи умисно з особистих мотивів, діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, а також на зміну меж території та державного кордону України у спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, маючи на меті сприяння у будь-якій збройній агресії рф проти України, прийняв пропозицію від не встановлених досудовим розслідуванням представників міністерства оборони рф перейти на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, та добровільно підписав контракт про проходження військової служби в міністерстві оборони рф строком на 1 рік.

04.06.2024 ОСОБА_5 було прийнято на військову службу в збройних формуваннях держави-агресора рф та направлено в АДРЕСА_3 , де він був забезпечений військовою формою російського зразка, бронежилетом, каскою, вогнепальною зброєю АК-74 з набоями до неї і іншим військовим спорядженням.

У період часу з 05.06.2024 по 15.07.2024 ОСОБА_5 в складі збройних формувань держави-агресора рф пройшов військову, збройову, тактичну, медичну підготовки, навчання з ведення штурмових дій, та набув навики поводження зі зброєю і її застосування, на військовому полігоні поблизу АДРЕСА_3 .

Після проходження військової підготовки ОСОБА_5 було зараховано до збройного формування держави-агресора рф 9 окремої гвардійської мотострілецької бригади, тактичного з`єднання сухопутних військ рф, на посаду стрілка 1 відділення 4 взводу 1 роти 1 мотострілецького батальйону, присвоєно військове звання рядовий та надано позивний « ОСОБА_8 ».

Далі, у період з 17.07.2024 року по 01.10.2024 року ОСОБА_5 у складі збройного формування держави-агресора рф 1 відділення 4 взводу 1 роти 1 мотострілецького батальйону НОМЕР_1 окремої гвардійської мотострілецької бригади тактичного з`єднання сухопутних військ рф, був переміщений та перебував за місцем дислокації підрозділу на території вогнетривкого заводу в селищі Пантелеймонівка Донецької області, де заступав на бойові чергування з охорони території розташування бригади, та очікував на подальші накази командирів.

01.10.2024 ОСОБА_5 перебуваючи за місцем дислокації підрозділу на території вогнетривкого заводу в с. Пантелеймонівка Донецької області, отримав детальні інструкції та бойовий наказ висунутись в м. Нью-Йорк Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області звідки здійснити штурм АДРЕСА_3 .

В подальшому з 01.10.2024 по 28.11.2024 року ОСОБА_5 в складі збройного формування держави-агресора рф 1 відділення 4 взводу 1 роти 1 мотострілецького батальйону 9 окремої гвардійської мотострілецької бригади тактичного з`єднання сухопутних військ рф здійснював штурм позицій ЗСУ в напрямку с. Неліпівка Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області. 28.11.2024 ОСОБА_5 виконуючи наказ командира отримав легкі поранення від скиду з дрону та був повернутий на позицію в м. Нью-Йорк Донецької області.

30.12.2024 після лікування ОСОБА_5 в складі збройного формування держави-агресора рф 1 відділення 4 взводу 1 роти 1 мотострілецького батальйону 9 окремої гвардійської мотострілецької бригади тактичного з`єднання сухопутних військ рф, отримав бойовий наказ та був направлений на штурм с. Щербинівка Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області.

12.01.2025 ОСОБА_5 знаходячись в с. Щербинівка Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області здійснював збройний опір військовослужбовцям ЗСУ, після чого був взятий в полон.

Крім того, громадянин України ОСОБА_5 , добровільно, діючи умисно, з особистих мотивів, перебуваючи в м. Макіївка Донецької області 04.06.2024 прийняв пропозицію не встановлених досудовим розслідуванням представників міністерства оборони рф вступити до збройних формувань держави-агресора, та добровільно підписав контракт про проходження військової служби в міністерстві оборони рф строком на 1 рік з обов`язковою участю бойових діях проти Збройних Сил України на стороні збройних формувань держави-агресора рф, тим самим почав брати добровільну участь в збройних формуваннях держави-агресора.

04.06.2024 ОСОБА_5 було прийнято на військову службу в збройних формуваннях держави-агресора рф та направлено в АДРЕСА_3 , де він був забезпечений військовою формою російського зразка, бронежилетом, каскою, вогнепальною зброєю АК-74 з набоями до неї і іншим військовим спорядженням.

У період часу з 05.06.2024 по 15.07.2024 ОСОБА_5 в складі збройних формувань держави-агресора РФ пройшов військову, збройову, тактичну, медичну підготовки, навчання з ведення штурмових дій, та набув навики поводження зі зброєю і її застосування, на військовому полігоні поблизу АДРЕСА_3 .

Після проходження військової підготовки ОСОБА_5 було зараховано до збройного формування держави-агресора рф 9 окремої гвардійської мотострілецької бригади, тактичного з`єднання сухопутних військ рф, на посаду стрілка 1 відділення 4 взводу 1 роти 1 мотострілецького батальйону, присвоєно військове звання рядовий та надано позивний « ОСОБА_8 ».

Далі, у період з 17.07.2024 року по 01.10.2024 року ОСОБА_5 у складі збройного формування держави-агресора рф 1 відділення 4 взводу 1 роти 1 мотострілецького батальйону НОМЕР_1 окремої гвардійської мотострілецької бригади тактичного з`єднання сухопутних військ рф, був переміщений та перебував за місцем дислокації підрозділу на території вогнетривкого заводу в селищі Пантелеймонівка Донецької області, де заступав на бойові чергування з охорони території розташування бригади, та очікував на подальші накази командирів.

01.10.2024 ОСОБА_5 перебуваючи за місцем дислокації підрозділу на території вогнетривкого заводу в с. Пантелеймонівка Донецької області, отримав детальні інструкції та бойовий наказ висунутись в м. Нью-Йорк Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області звідки здійснити штурм АДРЕСА_3 .

В подальшому з 01.10.2024 по 28.11.2024 року ОСОБА_5 в складі збройного формування держави-агресора рф 1 відділення 4 взводу 1 роти 1 мотострілецького батальйону 9 окремої гвардійської мотострілецької бригади тактичного з`єднання сухопутних військ рф здійснював штурм позицій ЗСУ в напрямку с. Неліпівка Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області. 28.11.2024 ОСОБА_5 виконуючи наказ командира отримав легкі поранення від скиду з дрону та був повернутий на позицію в м. Нью-Йорк Донецької області.

30.12.2024 після лікування ОСОБА_5 в складі збройного формування держави-агресора рф 1 відділення 4 взводу 1 роти 1 мотострілецького батальйону 9 окремої гвардійської мотострілецької бригади тактичного з`єднання сухопутних військ рф, отримав бойовий наказ та був направлений на штурм с. Щербинівка Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області.

12.01.2025 ОСОБА_5 знаходячись в с. Щербинівка Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області здійснював збройний опір військовослужбовцям ЗСУ, після чого був взятий в полон.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України визнав у повному обсязі, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень та пояснив, що підписав контракт, оскільки розумів, що в інакшому випадку його б мобілізували, в активних бойових діях не брав, отримав поранення на позиції, бажає повернутись до дому, оскільки там знаходиться сім`я.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

- протоколом огляду від 27.01.2025 року об`єктом якого є публікації розміщені на інтернет-ресурсі «Вікіпедія», а саме інформація про «9-ту окрему гвардійська мотострілецька бригада тактичне з`єднання сухопутних військ Російскої Федерації»;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25 січня 2025 року в якому зафіксовано хід та результати слідчого експерименту проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 , під час якого ОСОБА_5 показав на карті місце військового комісаріату в АДРЕСА_2 , де він став добровільно на облік як військовозобов`язаний в збройних формуваннях держави-агресора рф;

- протоколом пред`явлення особи для пізнання за фотознімками від 27.01.2025 року в якому зафіксовано пред`явлення особі яка впізнає свідку ОСОБА_9 за фотознімками особи. ОСОБА_9 впізнав особу на фотографії № 3 зліва, як ОСОБА_5 , який є військовослужбовцем рф, взятим у полон 12.01.2025 року поблизу населеного пункту Щербинівка Торецької міської громади Бахмутського району Донецької області.

Вислухавши показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та оцінивши у сукупності досліджені у кримінальному провадженні докази, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його дії правильно кваліфіковані:

- за ч. 2 ст. 111 КК України, як державна зрада, вчинена в умовах воєнного стану, тобто вчинення громадянином України умисного діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, що полягало у переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану;

- за ч. 7 ст. 111-1 КК України, як колабораційна діяльність, а саме добровільна участь громадянина України в збройних формуваннях держави-агресора.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання у відповідності до вимог статей 50, 65 КК України має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснення, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушення, які згідно ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, а також враховує дані про особу обвинуваченого, який вчинив злочини проти основ національної безпеки України, раніше не судимий, за наркологічною допомогою не звертався, під динамічним спостереженням у лікаря-нарколога не перебуває, послуг з надання психіатричної допомоги у психіатричних закладах не отримував.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також дані про особу обвинуваченого у своїй сукупності приводять суд до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_5 основного покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуттям та додаткових покарань в межах нижньої межі, встановленої в санкціях ч. 2 ст. 111 КК України та ч. 7 ст. 111-1 КК України. Обґрунтованих підстав для застосування ст. ст. 69, 75, 76 КК України судом не встановлено.

При цьому на підставі ст. 70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень ОСОБА_5 необхідно призначити остаточне покарання (основне і додаткове) шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої поведінки обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000237 не обирався.

При цьому суд звертає увагу на те, що 12 січня 2025 року ОСОБА_5 був взятий в полон в с. Щербинівка Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області та утримувався як військовополонений відповідно до Женевської конвенції про поводження з військовополоненими від 12 серпня 1949 року, у зв`язку із чим, період перебування обвинуваченого у таборі для тримання військовополонених, не є попереднім ув`язненням і не зараховується у строк відбування покарання.

Так, Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 19 вересня 2024 року у справі № 461/8598/23 (провадження 51-2167км24) звернув увагу на те, що обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не обирався і він не утримувався в слідчому ізоляторі чи ізоляторі тимчасового тримання. Його захопили в полон військовослужбовці ЗСУ під час бойових дій неподалік у Донецькій області, і він утримувався в таборі для тримання військовополонених відповідно до Женевської конвенції про поводження з військовополоненими від 12 серпня 1949 року. Таке утримання не пов`язане із вчиненням особою кримінальних правопорушень, у скоєнні яких останній обвинувачується, а підозра йому була оголошена 25.01.2025 року вже під час перебування в установі для тримання військовополонених, а отже період перебування обвинуваченого у таборі для тримання військовополонених, не є попереднім ув`язненням і не зараховується у строк відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 111 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності;

-за ч. 7 ст. 111-1 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 10 (десять) років з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності, з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 10 (десять) років.

Строк покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3