Провадження №: 1-кс/755/235/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" січня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої слідчої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Вільхівці-Лази Тячівського району Закарпатської області, громадянину України, з середньою освітою, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

01 жовтня 2003 року Шевченківським районним судом міста Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком 2 роки;

01 лютого 2006 року Шевченківським районним судом міста Києва за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 , ст. 71 КК України, до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;

19 травня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України, до покарання у вигляді 3 роки 9 місяців позбавлення волі;

23 червня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

26 березня 2013 року Тячівським районним судом Закарпатської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі;

06 лютого 2019 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 361 КК України, до покарання у вигляді 4 років 1 місяця 10 днів позбавлення волі;

06 жовтня 2020 року Тячівським районним судом Закарпатської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді 4 років 1 місяця 10 днів позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 29 листопада 2022 року по відбуттю, призначеного строку покарання.

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003911 від 21 листопада 2024 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003911 від 21 листопада 2024 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 20 листопада 2024 року близько 22 години 20 хвилин ОСОБА_4 , проходив неподалік будівлі за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 13б, де помітив потерпілого ОСОБА_7 , який тримав у руці мобільний телефон.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, діючи без розриву в часі, в умовах воєнного стану, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, ОСОБА_4 з корисливих спонукань, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та з метою подолання опору зі сторони потерпілого, наніс удар в область обличчя останнього. В результаті отриманого удару, потерпілий втратив рівновагу та впав на землю.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, ОСОБА_4 нахилився до потерпілого ОСОБА_7 та вирва з руки останнього, мобільний телефон Samsung Galaxy A05s, model SM-A057G/DSN 4GB/128GB, чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , імеі 1 НОМЕР_2 , імеі 2 НОМЕР_3 вартістю 5599 гривень, який був у чохлі вартістю 299 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 у розмірі 5898 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, а саме повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

28 листопада 2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України шляхом направлення письмового повідомлення про підозру поштою за місцем реєстрації останнього, вручено під розпис матері ОСОБА_4 - ОСОБА_8 , а також з метою забезпечення права на захист направлено до Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області.

Допитана в якості свідка колишня співмешканка ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_9 повідомила, що місцезнаходження її колишнього співмешканця їй невідоме.

В порядку ст. 40 КПК України було надано доручення ВКП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з метою встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно інформації оперативного підрозділу, проводились всі можливі оперативні заходи з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , зокрема перевірялись можливі місця проживання ОСОБА_4 , а саме хостели та готелі міста Києва. Крім того, здійснювалось відпрацювання можливої появи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем розташування залізничних станцій та метрополітену. Також перевірялися лікарні міста Києва, ізолятор тимчасового тримання ГУНП у місті Києві, слідчий ізолятор, спецприймальники, приймальники розподільники.

Відділом кримінальної поліції орієнтовано особовий склад територіальних управлінь поліції ГУНП у місті Києві, а також інші територіальні органи Національної поліції України. При цьому, орієнтовано агентурний апарат з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою встановлення місця перебування ОСОБА_4 направлено постанову про проведення процесуальних дій на іншій території до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

02 грудня 2024 року відповідно до постанови слідчого було оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Того ж дня, 02 грудня 2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003911 відповідно до ст. 280 КПК України зупинено.

Проведення розшуку підозрюваного ОСОБА_4 в порядку ст. ст. 40, 281 КПК України доручено оперативному підрозділу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві.

04 грудня 2024 року відповідно до ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_10 надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

17 січня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_10 від 04 грудня 2024 року.

17 січня 2025 року, кримінальне провадження № 0003911 від 21 листопада 2024 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, було відновлено на підставі постанови слідчого про відновлення досудового розслідування, у зв`язку з встановленням місцезнаходження розшукуваної особи відповідно до ч. 1 ст. 282 КК України.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на фактичні обставини кримінального провадження, та особу ОСОБА_4 , наведені обставини у сукупності дають підстави вважати про існування ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі аналогічні кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється.

Наведені обставини у сукупності дають підстави вважати про існування ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі аналогічні кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити мотивуючи тим, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, не має стабільних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, раніше не одноразово судимий, тому існують ризики, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; можливість впливати на потерпілих та свідків шляхом залякування, можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, не з`являючись за викликом до слідчого чи прокурора, з метою затягування кримінального провадження; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просив обрати підзахисному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, адже вважає що клопотання не обґрунтоване, слідчим не доведено, що його підзахисний переховувався від органів досудового розслідування, чи не виконував покладених на нього обов`язків, тому просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію захисника не погодився з ризиками, що зазначенні в клопотанні, просив обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розписки підозрюваного та адвоката щодо вручення їм копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчою виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідча суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання вимог ст. 2 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановила.

У судовому засіданні, на думку слідчої судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, наявними у справі доказами, а саме даними, що містяться: у рапорті дільничого офіцера поліції Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, у показах потерпілого ОСОБА_7 , у показах свідків, у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, у протоколі слідчого експерименту з потерпілим від 27.11.2024 року, у протоколі огляду місця події від 27.11.2024 року, у протоколі огляду речей від 28.11.2024 року, у протоколі огляду речей від 29.11.2024 року, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вивчивши клопотання, долучені до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання з мотивів викладених у клопотанні та вказав відповідні доводи у судовому засіданні, думку підозрюваного, який заперечував у задоволенні клопотання, слідча суддя приходить до наступного.

Розглядаючи клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу та визначення його виду, суд враховує вимоги кримінального процесуального законодавства України та висновки Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як вбачається з постанови про пред`явлення підозри, ОСОБА_4 підозрюється, відповідно до вимог ст. 12 КК України, у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Також, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд оцінює у сукупності всі обставини, зокрема, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зав`язків та його майновий стан, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, враховуючи справжні інтереси суспільства та конкретні обставини кримінального провадження, те що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі перешкоджав кримінальному провадженню, а саме: не з`являвся за викликами до слідчого та прокурора для проведення слідчих та процесуальних дій, після вчинення кримінального правопорушення змінив місце проживання, внаслідок чого був оголошений у розшук, а ухвалою слідчого судді була надано дозвіл на його затримання, неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів, останні раз звільнився з місць позбавлення волі 29 листопада 2022 року, - суд приходить до висновку, про наявність ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України, та що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та про необхідність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує 55 днів, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ними, покладених процесуальних обов`язків.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_4 , на даному етапі розгляду кримінального провадження, не встановлено та сторонами не доведено.

Підстав для обрання відносно підозрюваного інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, слідча суддя не вбачає.

Крім того, задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідча суддя враховує вимоги ст. 183 КПК України та вважає за можливе визначити підозрюваному заставу у розмірі, який буде достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, а саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчої судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі наведеного та, керуючись, ст.ст. 176 - 178, 182 - 184, 194, 196, 309 КПК України, слідча суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003911 від 21 листопада 2024 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 55 (п`ятдесят п`ять) днів.

Ухвала діє 55 (п`ятдесят п`ять) днів, тобто до 12 березня 2025 року (включно) та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислюється з моменту його фактичного затримання - з 21 години 00 хвилин 17 січня 2025 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві: Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві, , МФО 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р: № UA1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Дніпровського районного суду міста Києва та Дніпровської окружної прокуратури міста Києва.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого за кожною вимогою у рамках цього кримінального провадження та, відповідно до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, із встановленою періодичністю, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (м. Київ) без дозволу слідчого, прокурора слідчого судді чи суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзду в Україну.

Визначити 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Виконання ухвали покласти на Дніпровське управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 .

Ухвала слідчої судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1