Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/936/25
Провадження №: 1-кп/332/369/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2025 за № 0000100, у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, враховуючи, що строк застосування домашнього арешту обвинуваченого завершується 03 травня 2025 року, а тому виникла необхідність у продовженні вищевказаного строку.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_5 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України. Також наголошує, що існують достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, внаслідок чого є підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є актуальними, не відпали та не зменшилися. На наявність вказаних ризиків, як зазначає прокурор, вказує той факт, що обвинувачений неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху в частині керування транспортними засобами в стані сп`яніння, позбавлений права керувати транспортним засобом. Крім того, обвинувачений має лише місце тимчасового проживання у м. Запоріжжі, а зареєстрований на території с. Мала Токмачка Пологівського району Запорізької області, де відбуваються активні бойові дії, що унеможливлює проживання останнього за місцем реєстрації. Вказане дає підстави прокурору стверджувати, що ОСОБА_5 зможе змінити місце проживання та покинути територію м. Запоріжжя та Запорізької області. Незастосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту створює загрозу здійснення впливу на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки обвинуваченому відоме місце проживання потерпілого, а зі свідком ОСОБА_7 обвинувачений проживав разом за однією адресою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала доводи, наведені у письмовому клопотанні, просила задовольнити клопотання.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 також не висловили заперечень проти задоволення клопотання прокурора.

Ознайомившись з поданим клопотанням, заслухавши доводи учасників процесу щодо заявленого клопотання, суд встановив таке.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2025 (справа № 334/325/25) було застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на строк 60 діб, по 14.03.2025 включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000100 від 14 січня 2025 року.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2025 обвинуваченому ОСОБА_5 змінений запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний час доби, заборонивши у період часу з 21-00 години до 06.00 години залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, тобто до 03.05.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд на даному етапі судового розгляду не здійснює оцінку обґрунтованості підозри, оскільки обгрунтованість підозри вже була визнана при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому в контексті питання про продовження запобіжного заходу суд оцінює підстави для обрання запобіжного заходу та наявність ризиків, які існують станом на момент розгляду даного клопотання для розгляду по суті.

Злочин, у у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно зі ст. 12 КК України віднесено категорії тяжкого, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Отже, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим в інкримінованому йому злочині, вказує на наявність ризику переховування від суду.

Наявність ризику впливу обвинуваченого на свідка ОСОБА_7 підтверджується тим, що на даному етапі розгляду кримінального провадження даний свідок судом ще не допитаний. Тому не зважаючи на те, що свідок ОСОБА_7 , який є дідусем обвинуваченого та чоловіком загиблої, надав повну інформацію працівникам поліції, претензій до ОСОБА_5 не має, а обвинувачений, виходячи зі змісту обвинувального акта, щиро розкаявся у скоєному злочині, ризик протиправного впливу на свідка з боку обвинуваченого, хоча і мінімізований, але продовжує існувати.

Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки при обранні особистого зобов`язання обвинувачений зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Ураховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та відсутність дієвого контролю за виконанням обвинуваченим такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання, є ризик того, що ОСОБА_5 буде переховуватися від суду. Крім того, відомостей щодо осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, суду не надано, що унеможливлює обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого є таким, що підлягає задоволенню, а отже вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід домашній арешт із забороною покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період доби з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Відповідно до частини 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України на обвинуваченого ОСОБА_5 належить покласти обов`язки: прибувати до суду за кожною вимогою, не відлучатися з міста Запоріжжя без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 181, 193, 194, 196, 331, 350 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши ОСОБА_5 в період часу з 21-00 години до 06-00 години залишати місце його проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, тобто до 24 години 00 хвилин 22 червня 2025 року.

Зобов`язати ОСОБА_5 протягом часу дії ухвали:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з міста Запоріжжя без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 22 червня 2025 року включно.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу суду для виконання передати до Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Визначити строк дії ухвали до 22 червня 2025 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 17 годині 00 хвилин 24 квітня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1