Справа № 346/1481/25
Провадження № 1-кс/346/342/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя Сольський В.В.

з участю секретаря судового засідання Біди Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківської області щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання внести відомості,

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною скаргою, в якій зазначила, що 04 березня 2025 року вона звернулася до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 ч. 1 КК України. Заява стосувалася факту викрадення її дитини 02 березня 2025 року ОСОБА_2 та іншими особами, з метою вивезення на тимчасово окуповану територію.

Зазначає, що заяву в поліції прийняли, про що свідчить відповідний штамп на другому примірнику. Через два дні після подання заяви вона звернулася до чергового Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області з метою отримання інформації щодо внесення відомостей до ЄРДР за її заявою.

Черговий повідомив, що подана нею заява перебуває на розгляді в поліцейської ОСОБА_3 , однак отримати будь яку інформацію про долю її заяви, звернувшись безпосередньо до вказаного працівника поліції, вона не отримала. В усній відповіді вона повідомила, що не вбачає у викраденні дитини ознак кримінального правопорушення.

В порушення вимог закону вона не отримала від поліції повідомлення про внесення відомостей до ЄРДР за її заявою.

Таку бездіяльність посадових осіб Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, вважає незаконною, тому просить зобов`язати вказаний орган досудового розслідування внести зазначені відомості до ЄРДР.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву про розгляд скарги у її відсутності, заявлені вимоги підтримала.

Представник Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, про прчини неявки не повідомив.

Вивчивши скаргу і додані до неї документи, заслухавши доводи учасників справи слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При розгляді скарги встановлено, що 04 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про скоєне кримінальне правопорушення передбачене ст. 146 ч. 1 КК України, за фактом викрадення її малолітньої дочки ОСОБА_2 спільно з іншими невідомими особами, з метою вивезення дитини на тимчасово окуповану територію.

Будь-якої інформації про внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 не отримала.

Дослідивши в судовому засіданні надані Коломийським РВП ГУНП в Івано-Франківській області матеріали за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , докази внесення відомостей за її заявою до ЄДРСР відсутні. В матеріалах наявна відповідь від 19.03.2025 заступника начальника з превентивної діяльності Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Могильняка І. про те, що відомості до ЄРДР за заявою не вносилися, оскільки ситуацію розцінено як спір між подружжям щодо визначення місця проживання дитини, який повинен вирішуватися органом опіки або судом.

Отож, станом на час розгляду скарги даних про те, що відомості за заявою ОСОБА_1 внесені до ЄРДР, відсутні.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення діяння).

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Чинний Кримінальний процесуальний кодекс України, як вбачається зі змісту ч. 5 ст. 214 КПК України, якою визначений перелік відомостей, які вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не вимагає від заявника зазначати правову кваліфікацію вчиненого діяння чи статтю Кримінального кодексу України, яка передбачає відповідальність за нього. Незалежно від думки заявника про те, якою статтею Кримінального кодексу України передбачені ознаки того діяння, про яке він повідомляє, визначення попередньої правової кваліфікації та відповідної їй статті КК України є повноваженням (обов`язком) слідчого, дізнавача, прокурора, які вносять відомості до ЄРДР.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя зазначає, що за змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

На даному етапі правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. З огляду на такі обставини необхідно звернути увагу, що вимога про внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не передбачає здійснення оцінки обґрунтованості таких заяв на наявність ознак складу кримінального правопорушення, а передбачає лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР.

Надалі у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

У заяві ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення зазначено короткий виклад обставин і вказані відомості містять дані, що мають досліджуватися в рамках досудового розслідування.

Таким чином є необхідність у перевірці всіх обставини, які не можуть бути перевірені під час розгляду скарги.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 304 цього Кодексу скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

На переконання слідчого судді відомості, які містяться в заяві ОСОБА_1 безпідставно не внесені до ЄРДР, що свідчить про бездіяльність уповноваженої службової особи Коломийського РВП ГУНП в Iвано-Франківській області.

Слідчий суддя зазначає, що бездіяльність є поняттям, не обмеженим строками чи таким, що може бути припинена лише прийняттям відповідного процесуального рішення, яке передбачене кримінальним процесуальним законодавством, як міра реагування на відповідну заяву або повідомлення особи. Бездіяльність не є одноразовою дією, а має невизначено тривалий характер з моменту невчинення процесуальної дії, що була обов`язком суб`єкта. Відповідно, особа, яка вважає, що її права порушено, повинна мати можливість оскаржити таку бездіяльність протягом часу, що вона триває. З огляду на це слід дійти висновку, що скарга подана у встановлений статтею 304 КПК України строк, а тому необхідності в поновленні процесуального строку немає.

Таким чином, вимога про зобов`язання уповноважених осіб вказаного відділу поліції внести відомості за вищевказаним фактом кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування є законною та обгрунтованою, а тому підлягає до задоволення.

Разом з цим, скарга, в частині зобов`язання уповноважених службових осіб Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області розпочати досудове розслідування, на думку слідчого судді не може бути задоволеною, як заявлена передчасно.

Так, слідчий суддя зобов`язує уповноважену особу внести відомості до ЄРДР на підставі заяви заявника, а отже - саме цим захищає порушене право заявника розпочати кримінальне провадження, оскільки саме цей спосіб є належним та ефективним способом захисту порушеного права заявника.

І оскільки подальші процесуальні дії, які просить заявник зобов`язати вчинити уповноважених службових осіб поліції чітко унормовані КПК України, і слідчий суддя не має доказів того, що такі дії не будуть вчинені, слідчий суддя не може виходити з припущення про те, що такі не будуть вчиненими. І тому, не може зобов`язати будь-кого здійснювати будь-які процесуальні дії, щодо яких немає доказів того, що вони не будуть вчиненими або вже не були вчинені, позаяк функція слідчого судді здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1статті 3 КПК України). А якщо немає доказів їх порушення, то слідчий суддя не може їх захищати у тому числі й шляхом зобов`язання вчинити певні дії.

У ч. 1 ст. 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 305, 306, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену службову особу Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-франківській області в порядку ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які містяться в заяві ОСОБА_1 від 04 березня 2025 року.

В задоволенні решти вимог скарги, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: Сольський В. В.