Справа № 127/4268/25
Провадження №11-сс/801/148/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000341 внесеного до ЄРДР 05.02.2025, за клопотанням старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2025 про обрання підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

встановив:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2025 задоволено клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 59 (п`ятдесяти дев`яти) днів, тобто до 11 години 40 хвилин 06 квітня 2025 року в межах строку досудового розслідування, без визначення застави.

Своє рішення суд мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, існуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали Вінницького міського суду про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. У задоволенні клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_9 про застосування заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 відмовити.

Вимоги обґрунтовує тим, що слідчою у клопотанні перераховані всі підстави, викладені в ч. 1 ст. 177 КПК України, однак без обґрунтування чому дані ризики існують саме щодо ОСОБА_8 . Так, в клопотання зазначено, що так як 9.01.2025 року ОСОБА_8 був розшуканий посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично припинив вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Але в подальшому в тексті клопотання зазначила, що ОСОБА_8 переховується від досудового розслідування, та продовжує вчиняти злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, що не відповідає дійсності, оскільки був затриманий на наступний день після внесення повідомлення про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Окрім цього, Слідча у своєму клопотанні зазначила, що ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема останній може знищити паспорт громадянина України, особову справу та інші документи, які підтверджують приналежність останнього до громадянства України та проходженні військової служби в Збройних Силах України. Даний ризик не є обґрунтованим, тому що знищення паспорту громадянина України не унеможливить ідентифікацію ОСОБА_8 як громадянина України. До того ж, належність ОСОБА_8 до громадянства України встановлювалось підчас його мобілізації і ніким не ставиться під сумнів. До своєї особової справи в ОСОБА_8 немає доступу, а знищення будь-якого документу виданого Збройними Силами України, не буде мати жодного сенсу, оскільки відомості про військовослужбовців та військовозобов`язаних зберігаються в реєстрах, до яких ОСОБА_8 також немає доступу.

В своєму клопотанні Слідча зазначає що 02.12.2024 року у матроса ОСОБА_8 виник злочинний умисел тимчасово незаконно ухилитись від проходження військової служби. Тобто намір ОСОБА_8 повернутись на службу на момент судового розгляду було встановлено слідством.

В клопотанні також було зазначено, що військовослужбовець ОСОБА_8 до органу досудового розслідування не з`явився та про причини не повернення на військову службу не пояснив.

Однак, 09.01.2025 року ОСОБА_8 добровільно з`явився до органів ВСП з метою припинення вчинення кримінального правопорушення, що не заперечується ані слідчою ані прокурором.

Зазначає, що ОСОБА_8 бажає повернутись на військову службу, та з урахуванням того, що ст. 401 КК України не може бути до нього застосована, його повернення на військову службу можлива лише у разі ухвалення судом вироку.

Слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_8 є учасником бойових дій (копія посвідчення додається), має державні нагороди за участь в АТО (докази додаються), має неповнолітнього сина (копія свідоцтва про народження міститься в матеріалах справи).

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника-адвоката ОСОБА_11 на підтримку апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу сторони захисту, заперечення прокурора проти вимог, заявлених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000341 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_8 підозрюється в наступному, так він призваний 10.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

30.03.2023 матрос ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді механіка-водія 3 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , не повернувся з відпустки за станом здоров`я до розташування вказаної військової частини АДРЕСА_2 .

В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 294 від 29.11.2024 року, матрос військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_8 , вважається таким, що прибув та облікований як тимчасово прикомандирований військовослужбовець, на підставі бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 11.05.2024 № 7038 та розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 08.05.2024 № 6837.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №314 від 01.12.2024 року матроса ОСОБА_8 призначеного на посаду солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022, строк дії якого продовжено по теперішній час.

Крім того, цього ж дня Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової й мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошено проведення загальної мобілізації.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Матрос ОСОБА_8 будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), а також у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Статтею 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що розподіл часу у військовій частині протягом доби та протягом тижня здійснюється згідно з розпорядком дня, яким установлюється виконання основних заходів повсякденної діяльності, навчання та побуту особового складу підрозділів, штабів.

Згідно до ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України солдат резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_2 матрос ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

02.12.2024 у матроса ОСОБА_8 виник злочинний умисел тимчасово незаконно ухилитися від проходження військової служби.

Так, 02.12.2024 матрос ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, до 09.01.2025, коли був розшуканий посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим фактично припинив вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

За час відсутності у розташуванні військової частини НОМЕР_2 , матрос ОСОБА_8 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами вказаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби не повідомляв, та проводив час на власний розсуд.

06.02.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу,і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст. 194 КПК України, дійшов правильного висновку про необхідність задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин.

В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховано судом і те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином згідно ст. 12 КК України, за що перебачено покаранням у виді позбавлення волі на тривалий термін.

На переконання апеляційного суду, зазначенні в апеляції захисником дані про особу ОСОБА_8 з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється останній, не є такими, що зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано обрав щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали, з викладених в апеляційній скарзі доводів захисника, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2025, якою задоволено клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 59 (п`ятдесяти дев`яти) днів, тобто до 11 години 40 хвилин 06 квітня 2025 року в межах строку досудового розслідування, без визначення застави, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4