Номер провадження: 11-кп/813/696/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 23.05.2024 у кримінальному провадженні №0000210, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2024 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно з п. 1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Вироком також вирішено питання щодо долі речових доказів.

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнано винним у тому, що 13.04.2024 приблизно об 20:00 год., знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яка містилась у порошкоподібній речовині білого кольору.

Після чого, ОСОБА_9 зазначену психотропну речовину почав незаконно зберігати при собі для особистого вживання, без мети збуту.

13.04.2024 приблизно о 20:20 годині ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 32, був зупинений співробітниками поліції, які в нього виявили та в подальшому в ході огляду місця події вилучили паперовий згорток, в якому знаходився прозорий зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальним кількісним вмістом 0,408 г., яку ОСОБА_9 незаконно зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із вироком районного суду прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що вирок підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Доводи обґрунтовує тим, що до обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додано матеріали досудового розслідування, в тому числі довідку про витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 17.04.2024 №СЕ-19/116-24/7092-НЗПРАП, які складають 4543,68 гривень.

Відповідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Проте, у мотивувальній частині вказаного вироку зазначено, що процесуальні витрати відсутні та у резолютивній частині вироку відсутні будь-які відомості щодо стягнення з обвинуваченого на користь держави витрат на залучення експерта.

Просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок згідно якого з обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 4543,68 грн.

Прокурор ОСОБА_6 частково підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у випадках, якщо відбувається зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а тому у даному випадку потрібно постановити ухвалу, а не ухвалювати вирок.

Обвинувачений ОСОБА_9 будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання, до судового засідання не з`явився, клопотань про розгляд апеляційної скарги за його участі не надсилав до суду апеляційної інстанції.

За таких обставин апеляційний суд заслухавши думку прокурора та захисника, які не заперечували проти розгляду апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого, у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України вважав за можливе провести судовий розгляд за відсутності обвинуваченого.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора. який частково підтримав апеляційну скаргу, захисника, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Статтею 65 КК України визначено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У апеляційній скарзі прокурора не оспорюються фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, встановлених судом першої інстанції та доведеність вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку з чим апеляційний суд не переглядає вирок у цій частині.

Разом з цим, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення щодо зміни вироку в частині стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов?язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів. Процесуальні витрати виникають та пов?язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат

Відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що 24.04.2024 прокурором затверджено обвинувальний акт кримінальному провадженні №0000210 від 13.04.2024 відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 309 КК України та направлено до Київського районного суду м. Одеси для розгляду у спрощеному порядку без проведення судового розгляд в судовому засіданні.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додано матеріали досудового розслідування, в тому числі довідку про витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 17.04.2024 №СЕ-19/116-24/7092-НЗПРАП, які складають 4543,68 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Проте, у мотивувальній частині вказаного вироку зазначено, що процесуальні витрати відсутні та у резолютивній частині вироку відсутні будь-які відомості щодо стягнення з обвинуваченого на користь держави витрат на залучення експерта.

Тобто, у даному випадку процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави, оскільки ці витрати документально підтверджені матеріалами справи.

Проте, наведені вимоги закону залишились поза увагою районного суду при ухвалені вироку відносно ОСОБА_9 .

Колегія суддів враховує вимоги чинного законодавства «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», якими акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у випадках, якщо відбувається зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Аналізуючи сукупність усіх обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині вирішення питання щодо процесуальних витрат.

Керуючись статтями 370, 374, 404, 409, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 23.05.2024 у кримінальному провадженні №0000210, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2024,яким ОСОБА_9 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309КК України змінити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 4543,68 грн.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4