Справа №758/5182/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1597/2025 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

22 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 та прокурора зі змінами на вирок Подільського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком у кримінальному провадженні №0000441 обвинуваченого:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , який народився в місті Києві, громадянина України, українця, працюючого офіціантом, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 14.07.2020 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільнено на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням вироку Дарницького районного суду м. Києва від 14.07.2020 року, яким ОСОБА_10 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільнено на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, остаточне покарання ОСОБА_10 призначено у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_10 визнано винуватим в умисних діях, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів та психотропних речовин, без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, за наступних обставин.

02.03.2021 року об 11 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. В.Порика, 13-6, кім. 4, у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел спрямований на придбання та зберігання психотропних речовин амфетаміну та МДМА (3,4- метилендіоксиметамфетамін) для власного вживання, без мети збуту. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання психотропних речовин амфетаміну та МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін) ОСОБА_10 , 02.03.2021 року об 11 год. 35 хв. перебуваючи за вищевказаною адресою, за допомогою мобільного телефону, знайшов інтернет сайт з назвою «kfs.bz», на якому розміщені оголошення щодо продажу наркотичних засобів та психотропних речовин. Після чого, ОСОБА_10 з невстановленою слідством особою, домовився про умови придбання психотропних речовин, відповідно до яких ОСОБА_10 на невстановлений досудовим розслідуванням рахунок, має перерахувати грошові кошти в сумі 1800 гривень за придбання психотропних речовин.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_10 , через термінал «Easy Pay», що розташований за адресою: м. Київ, вул. В.Порика, 5-А сплатив невстановленій особі грошові кошти в сумі 1800 гривень, після чого, ОСОБА_10 отримав смс-повідомлення про те, що психотропна речовина буде відправлена через ТОВ «Нова пошта» на відділення 27, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. В.Порика, 19-В.

03.03.2021 року приблизно о 10 год. 40 хв. ОСОБА_10 забрав у відділенні № 27 ТОВ «Нова пошта», що за адресою м. Київ, вул. В.Порика, 19-В, посилку на своє ім`я, всередині якої знаходились прозорий пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, що містить частково збиту в грудки порошкоподібну речовину світло-рожевого кольору та пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, що містить десять таблеток світло-зеленого кольору, після чого почав їх зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

03.03.2021 року о 12 годині 25 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. В.Порика, 13 працівниками поліції виявлено ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в подальшому, в ході особистого обшуку у останнього виявлено та вилучено: прозорий пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, що містить частково збиту в грудки порошкоподібну речовину світло-рожевого кольору та пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, що містить десять таблеток світло-зеленого кольору.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-21/12117-НЗПРАП від 05.04.2021 року надана на дослідження речовина, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Надані на дослідження таблетки, містить психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін). Маса амфетаміну в речовині становить 2,668 г. Маса МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін) у таблетках становить 0,099 г, 0,098 г, 0,105 г, 0,094 г, 0,098 г, 0,092 г, 0,097 г, 0,099 г, 0,094 г, 0,097 г. Загальна маса МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін) становить 0,973 г.

МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» «Список № 2 особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І» є особливо небезпечною психотропною речовиною.

Згідно наказу № 634 від 29.07.2010 року Міністерства охорони здоров`я України «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01.08.2000 № 188» встановлено, що до 0,15 г МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), є невеликим розміром, від 1,5 до 15,0 г, є великим розміром, 15,0 і більше, є особливо великим розміром.

Амфетамін, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці II» є психотропною речовиною.

Згідно наказу № 634 від 29.07.2010 року Міністерства охорони здоров`я України, «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01.08.2000 № 188» встановлено що до 0,15 г амфетаміну, є невеликим розміром, від 1,5 до 15,0 г, є великим розміром, 15,0 і більше, є особливо великим розміром.

На вказаний вирок обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити. Визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі вимог ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України вирок Дарницького районного суду міста Києва від 14 липня 2020 року, яким його засуджено до покарання у виді 3 років позбавлення волі і звільнено на підставі ст. ст. 75, 104 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік виконувати самостійно.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції належним чином не врахував дані про його особу, надані стороною захисту.

Вказує, що станом на даний час вилікувався від наркотичної залежності, має цивільну дружину та роботу.

Прокурор в апеляційній скарзі зі змінами просить вирок змінити, виключити призначення ОСОБА_10 покарання на підставі ст. 71 КК України, вважати ОСОБА_10 засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін.

Вказує, що судом першої інстанції за сукупністю вироків призначено ОСОБА_10 покарання, яке є менше за покарання, призначене попереднім вироком, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 71 КК України.

Разом з тим, ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 09.12.2024 ОСОБА_10 звільнено від покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 14.07.2020, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності вчиненого діяння, за яке він був засуджений. Вказана ухвала набрала законної сили 17.12.2024.

Вважає, що вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_10 підлягає зміні у зв`язку із неправильним застосуванням вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок Подільського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 року скасувати, а провадження закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

До початку апеляційного розгляду кримінального провадження захисник ОСОБА_8 заявив клопотання про відмову від поданої ним апеляційної скарги в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року щодо ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 309 КК України. Обвинувачений ОСОБА_10 клопотання захисника підтримав.

Заслухавши доповідь судді, думки захисників та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думки прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. У такому випадку суд апеляційної інстанції закриває провадження за такою апеляційною скаргою. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого.

Таким чином, відповідно до положень ст. 403 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне прийняти відмову захисника ОСОБА_8 від поданої ним апеляційної скарги та закрити апеляційне провадження в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим та ніким не оспорюються.

Суд першої інстанції вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 309 КК України.

Що стосується призначеного ОСОБА_10 покарання за оскаржуваним вироком, слід вказати наступне.

У суді апеляційної інстанції знайшли підтвердження апеляційні вимоги сторони обвинувачення щодо необхідності виключення з вироку суду призначення покарання на підставі ст. 71 КК України.

Згідно з оскаржуваним вироком, ОСОБА_10 було призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі та згідно ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням вироку Дарницького районного суду м. Києва від 14.07.2020 року, остаточно призначено ОСОБА_10 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Як встановлено апеляційним судом, ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 09.12.2024 року задоволено подання провідного інспектора Подільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Міністерства юстиції України про звільнення засудженого ОСОБА_10 від покарання. Звільнено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності вчиненого діяння, за яке він був засуджений.

Дана ухвала місцевого суду набрала законної сили.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи, що ОСОБА_10 звільнено від призначеного покарання за попереднім вироком, який врахований судом першої інстанції при призначенні покарання, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції шляхом виключення з вироку суду рішення про призначення ОСОБА_10 покарання за сукупністю вироків із застосуванням положень статті 71 КК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що при сукупності обставин, які суд першої інстанції брав до уваги при призначенні покарання, можливе звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, на підставі ч. 1 ст. 75 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, на обліку у лікарів нарколога не перебуває, та перебуває на обліку у лікаря психіатра з 21.03.2024 року, має постійне місце проживання та реєстрації, працевлаштований.

Під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_10 щиро розкаюється у скоєному та зробив для себе належні висновки, перебуваючи на волі, може працювати і сумлінно виконуючи свої обов`язки зможе приносити користь державі, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

З урахування наведеного, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку колегії суддів, призначене покарання з подальшим звільненням від відбування основного призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки є справедливим та обґрунтованим, з урахуванням всіх фактичних обставин в сукупності, та таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а встановлений випробувальний термін буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника необхідно закрити у зв`язку з відмовою апелянта від апеляційної скарги, апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора задовольнити частково, а вирок суду - змінити в частині призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 на вирок Подільського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 року щодо ОСОБА_10 - закрити у зв`язку з відмовою апелянта від апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 та апеляційну скаргу прокурора зі змінами - задовольнити частково.

Вирок Подільського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 року щодо ОСОБА_10 - змінити в частині призначеного покарання.

Виключити з вироку суду рішення про призначення ОСОБА_10 покарання за сукупністю вироків із застосуванням положень статті 71 КК України.

Вважати ОСОБА_10 засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя