Справа № 758/2460/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Подільського районного суду м. Києва клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП в м.Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002654 від 02.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст. 210-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ УП в метрополітені ГУНП в м.Києві ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0002654 від 02.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст. 210-2 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що Подільською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002654 від 01.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, 19.02.2025

ОСОБА_5 повідомлено про підозру про те, що він підозрюється у продажі товарів (предметів) гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі, за попередньою змовою групою осіб під час воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2012 КК України.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що в порушення вимог законодавства України, під час дії воєнного стану введеного на всій території України, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 07.03.2024, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел спрямований на отримання незаконного прибутку з метою власного збагачення, шляхом продажу предметів гуманітарної допомоги, а саме транспортних засобів, ввезених на територію України в спрощеному порядку, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 953 від 05.09.2023 «Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану», та до вказаної протиправної дії вона залучила ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та інших невстановлених на теперішній час осіб.

Для реалізації протиправної діяльності, ОСОБА_6 разом з

невстановленими на теперішній час особами, розробила злочинний план, який полягав у ввезені на територію України транспортних засобів під видом гуманітарної допомоги для використання Благодійною організацією «Благодійний фонд «Центр хелп груп» (), та подальшому продажі вказаних транспортних засобів фізичним особам в тому числі військовослужбовцям Збройних Сил України за готівкові грошові кошти.

Так, з метою реалізації своєї протиправної діяльності ОСОБА_6 разом з невстановленими на теперішній час особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 07.03.2024, незаконно заволоділи кваліфікованим електронним підписом керівника «Благодійний фонд «Центр хелп груп» () ОСОБА_7 , який помер внаслідок хвороби 07.03.2024 (актовий запис про смерть №4335 від 08.03.2024), та в умовах дії воєнного стану, організували прибуття до місця перетину державного кордону у пунктах пропуску в межах зони діяльності Державної митної служби України транспортних засобів FORD, VIN НОМЕР_1 і «MITSUBISHI PAJERO», VIN НОМЕР_2 та подальше ввезення даних транспортних засобів на митну території України, як предмету гуманітарної допомоги, отримувачем якого є Благодійна організація «Благодійний фонд «Центр хелп груп» ().

В подальшому, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел направлений на отримання прибутку від продажу предметів гуманітарної допомоги, діючи за попередньої змовою із невстановленими особами та на виконання спільного злочинного плану, ОСОБА_6 доручила ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що такі транспортні засоби є предметом гуманітарної допомоги та чинним законодавствам існує заборона щодо їх продажу та передбачена відповідальність за такі дії, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.02.2025 підшукати покупців на транспортні засоби FORD TRANSIT, VIN НОМЕР_1 та «MITSUBISHI PAJERO», VIN НОМЕР_2 .

В подальшому, 17.02.2025, маючи інформацію від свого знайомого про те, що ОСОБА_5 здійснює продаж автомобілів, ОСОБА_8 , який мав на меті придбати транспортні засоби для власних потреб, у тому числі для подальшої безоплатної їх передачі Збройним силам України звернувся до останнього. Таким чином, цього ж дня, між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було проведено зустріч за адресою м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 4-А. Надалі під час зустрічі ОСОБА_5 провів демонстрацію наявних для продажу автомобілів, зокрема двох транспортних засобів FORD TRANSIT, VIN НОМЕР_1 і «MITSUBISHI PAJERO», VIN НОМЕР_2 . Також в ході розмови, ОСОБА_5 повідомив, що вартість вищевказаних транспортних засобів встановлена ОСОБА_6 , від якої існує необхідінсть в отриманні дозволу щодо їх продажу. У подальшому, в цей же день, ОСОБА_8 у присутності ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_6 , від якої отримав дозвіл на придбання вищевказаних транспортних засобів за 16 800 доларів США, а ОСОБА_5 вказівку про їх продаж.

Реалізовуючи протиправний умисел направлений на отримання прибутку від продажу товару (предмету) гуманітарної допомоги та подальшого розподілу такого прибутку між собою та іншими невстановленими особами, 19.02.2025 ОСОБА_5 за вказівкою ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 4-А, зустрівся з ОСОБА_8 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі

16 800 доларів США, як оплату за купівлю транспортних засобів FORD TRANSIT, VIN НОМЕР_1 і «MITSUBISHI PAJERO», VIN НОМЕР_2 , які є предметом гуманітарної допомоги.

У результаті вказаних кримінально протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інші невстановлені на теперішній час особи, фактично отримали та могли розпоряджатися незаконним прибутком у розмірі 16 800 доларів США, що згідно з п. 2 примітки до ст. 201-2 КК України у триста п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить значний розмір.

19.02.2025, слідчим під час затримання підозрюваного ОСОБА_5 було проведено особистий обшук в ході якого у ОСОБА_5 виявлено та вилучено наступні речі:

-750 гривень;

-450 доларів США (купюри номіналом по 50 доларів США: IG3506112А; IL86261587А; JG52679369А; IF19470324А; IE18413730А; МD35392105А; МЕ 01722767А; JI03086194А; MP79669047В);

-ніж складний;

-посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 ;

-кайданки;

-посвідчення № НОМЕР_4 ;

-засіб для відстрілу гумових куль ПМР № НОМЕР_5 ;

-вісім патронів до нього та дозвіл на носіння № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_5 ;

-банківська картка «Приватбанк» НОМЕР_7 ;

-банківська картка «Монобанк» НОМЕР_8 ;

-флешкартка «Transend micro» 4 Gb;

-чотири зв`язки ключів від автомобілів марок «Туксон», «Туарег», «Тойота ленд крузер», «Вольво»;

-мобільний телефон марки «Ксіомі», імей НОМЕР_9 ,, в якому встановлено сім-картку з № НОМЕР_10 .

Вищевказане майна, яке вилучено під час затримання особи постановою слідчого від 19.02.2025 визнано речовим доказом.

З урахуванням викладеного, враховуючи обставини кримінального провадження, наявність майна у підозрюваного ОСОБА_5 , а також обов`язковість призначення додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 201-2 КК України, у виді конфіскації майна, з метою досягнення дієвості кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на майно ОСОБА_5 , яке було вилучено протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому просив задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому.

Власник майна, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився. Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Згідно з ч. 10, ч. 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ УП в метрополітені ГУНП перебуває кримінальне провадження №0002654 від 02.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст. 210-2 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Подільською окружною прокуратурою міста Києва.

19.02.2025, слідчим під час затримання підозрюваного ОСОБА_5 було проведено особистий обшук в ході якого у ОСОБА_5 виявлено та вилучено наступні речі:

-750 гривень;

-450 доларів США (купюри номіналом по 50 доларів США: IG3506112А; IL86261587А; JG52679369А; IF19470324А; IE18413730А; МD35392105А; МЕ 01722767А; JI03086194А; MP79669047В);

-ніж складний;

-посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 ;

-кайданки;

-посвідчення № НОМЕР_4 ;

-засіб для відстрілу гумових куль ПМР № НОМЕР_5 ;

-вісім патронів до нього та дозвіл на носіння № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_5 ;

-банківська картка «Приватбанк» НОМЕР_7 ;

-банківська картка «Монобанк» НОМЕР_8 ;

-флешкартка «Transend micro» 4 Gb;

-чотири зв`язки ключів від автомобілів марок «Туксон», «Туарег», «Тойота ленд крузер», «Вольво»;

-мобільний телефон марки «Ксіомі», імей НОМЕР_9 ,, в якому встановлено сім-картку з № НОМЕР_11

Вилучені речі та предмети постановою слідчого від 19.02.2025 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що такі речі та документи можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя має достатні підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, також є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, що є належною правовою підставою для арешту вказаного майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Як передбачено ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим, у відповідності до ч.2 ст. 171 КПК України, доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, у зв`язку з чим накладення арешту на вказане майно є необхідною умовою досягнення дієвості кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено, а тому, на підставі викладеного вище, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності задоволення клопотання.

Керуючись ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП в м.Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002654 від 02.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст. 210-2 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 19.02.2025 в ході особистого обшуку ОСОБА_5 під час його затримання, а саме на:

-750 гривень;

-450 доларів США (купюри номіналом по 50 доларів США: IG3506112А; IL86261587А; JG52679369А; IF19470324А; IE18413730А; МD35392105А; МЕ 01722767А; JI03086194А; MP79669047В);

-ніж складний;

-посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 ;

-кайданки;

-посвідчення № НОМЕР_4 ;

-засіб для відстрілу гумових куль ПМР № НОМЕР_5 ;

-вісім патронів до нього та дозвіл на носіння № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_5 ;

-банківська картка «Приватбанк» НОМЕР_7 ;

-банківська картка «Монобанк» НОМЕР_8 ;

-флешкартка «Transend micro» 4 Gb;

-чотири зв`язки ключів від автомобілів марок «Туксон», «Туарег», «Тойота ленд крузер», «Вольво»;

-мобільний телефон марки «Ксіомі», імей НОМЕР_9 ,, в якому встановлено сім-картку з № НОМЕР_10 .

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору, третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9