Справа №461/1453/25
Провадження №1-кп/461/348/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2025 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному 26.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пониковиця Бродівського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, раніше судимого: вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.08.2024 за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, покарання не відбуте,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27- ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,-

в с т а н о в и в :

21.02.2025 до Галицького районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт з додатками та клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Органом досудового розслідування встановлено та пред`явлено обвинувачення військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , в званні молодшого сержанта ОСОБА_3 , в тому, що у не встановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше січня 2025 року у нього виник умисел, спрямований на пособництво у підробленні документа, який видається командирами (начальниками) військових частин, які мають право видавати такі документи, а саме відпускного квитка, що надає право військовослужбовцю під час відпустки вибувати за межі гарнізону, з метою використання такого в особистих інтересах.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , у не встановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше січня 2025 року, через мережу інтернет підшукав невстановлену особу, матеріали відносної якої виділені в окреме провадження, яка за грошову винагороду пообіцяла йому виготовити завідомо підроблений офіційний документ - відпускний квиток. 3 метою досягнення обумовленої домовленості ОСОБА_3 , використовуючи мережу інтернет, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали відносної якої виділені в окреме провадження, свої персональні дані та номер військової частини, де проходив службу, з метою виготовлення такою особою завідомо підробленого відпускного квитка. В подальшому, на початку січня 2025 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 за грошову винагороду в сумі 5600 гривень у відділенні «Нової Пошти», що за адресою: Львівська область, м.Броди, вул.Лесі Українки, 55, отримав підроблений офіційний документ, який відповідає затвердженому зразку, що визначений Інструкцією з діловодства у Збройних Силах України, яка затверджена Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2024 №40, а саме відпускний квиток №29 від 04.01.2025, що виданий на ім`я ОСОБА_3 , який надає право військовослужбовцю під час відпустки вибувати за межі гарнізону.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується пособництві в підробленні офіційного документа, який видається особою, яка має право видавати такий документ, та який надає права, з метою використання його іншою особою, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27 - ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 25.01.2025 приблизно о 20:00 год., перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , під час перевірки уповноваженою особою інформації стосовно можливого самовільного залишення ним військової частини НОМЕР_1 , маючи умисел на використання завідомо підробленого офіційного документа, пред`явив офіцеру групи обліку військовослужбовців, які ухиляються від військової служби, втраченої (викраденої) зброї, боєприпасів та вибухових речовин відділу патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби ІНФОРМАЦІЯ_2 , завідомо підроблений офіційний документ, а саме відпускний квиток №29 від 04.01.2025, що виданий на ім`я ОСОБА_3 , який відповідає затвердженому зразку, що визначений Інструкцією з діловодства у Збройних Силах України, яка затверджена Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2024 №40.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27- ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта долучено письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінальних проступків він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, у цій заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України, а саме пособництво в підробленні офіційного документа, який видається особою, яка має право видавати такий документ, та який надає права, з метою використання його іншою особою.

Крім цього, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних проступків, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого здійснює адвокат ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України, як пособництво в підробленні офіційного документа, який видається особою, яка має право видавати такий документ, та який надає права, з метою використання його іншою особою, та за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст.65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками, тобто діяння, що не становлять значної суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, з професійно-технічною освітою, одружений, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в званні молодшого сержанта, не перебуває на обліках у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога, раніше судимий.

За сукупності наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.5 ст.27 - ч.1 ст. 358 КК України та санкції ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 за вчинення цих кримінальних правопорушень необхідно визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Окрім цього, судом встановлено, що вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.08.2024 ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, покарання не відбуте.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Беручи до уваги те, що кримінальні проступки, за якими ОСОБА_3 притягується до кримінальної відповідальності (за даним вироком) були вчинені ним після постановлення вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.08.2024, остаточне покарання йому слід призначити за правилами ч.1 ст. 71 КК України, приєднавши до призначеного покарання не відбуте покарання за попереднім вироком.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 28.01.2025, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати в межах кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27- ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 300 / триста/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 / п`ять тисяч сто/ гривень;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 / п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі 300 / триста/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 / п`ять тисяч сто/ гривень.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати невідбуте покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.08.2024, та за сукупністю вироків визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 2300 / дві тисячі триста/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 39 100 /тридцять дев`ять тисяч сто/ гривень в дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обрати.

Скасувати арешт накладений згідно ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 28.01.2025 на відпускний квиток №29 від 04.01.2025, що виданий на ім`я ОСОБА_3 .

Речові докази:

-відпускний квиток №29 від 04.01.2025, що виданий на ім`я ОСОБА_3 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1