Справа № 127/5472/25
Провадження №11-сс/801/179/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2025 року про застосування у кримінальному провадженні № 0000052 внесеному до ЄРДР 26.04.2023 запобіжного заходу у вигляді застави відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Гнівань Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_9

захисника: ОСОБА_7

підозрюваної: ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2025 року клопотання старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 задоволено.

Застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400,00 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_8 покладено наступні обов`язки: не відлучатись з населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого чи прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків визначено до 21 квітня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Згідно клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 , не пізніше квітня 2024 року (точної дати не встановлено), за попередньою змовою із ОСОБА_12 , з метою систематичного отримання незаконного прибутку, всупереч Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» від 14.07.2020 № 768-ІХ (зі змінами та доповненнями), а саме: без створення, реєстрації у встановленому законом порядку юридичної особи - резидента України, яка на підставі отриманої ліцензії має право здійснювати зазначений у такій ліцензії вид діяльності з організації та проведення азартних ігор відповідно до вимог цього Закону, та за відсутності відповідних ліцензій, вирішили організувати та забезпечувати проведення азартних ігор в «Слоти» на гроші на території Вінницької області.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків направлених на систематичне скоєння злочинів у сфері господарської діяльності, у не встановлений досудовим розслідуванням час підшукали та орендували приміщення за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, буд. 39, офіс-підвал. пр. №215:№1-9.

Крім того, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у не встановлений досудовим розслідуванням час та місці з метою облаштування за вказаною адресою грального залу, придбали та встановили відповідне обладнання, а саме комп`ютерну техніку для гри в «Слоти».

Також, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , не пізніше квітня 2024 року (точної дати не встановлено) залучили ОСОБА_8 та ОСОБА_13 з метою систематичного надання послуг «адміністратора», під час проведення азартних ігор під назвою «Слоти» за адресою розташування грального залу. Останнім були відомі злочинні наміри та дії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо незаконної організації та проведення азартних ігор.

ОСОБА_8 будучи залученою у організованому ОСОБА_11 та ОСОБА_12 гральному закладі «адміністратором» виконувала функції, що полягали у проведенні інструктування гравців про умови азартної гри, наданні доступу до цих ігор шляхом прийняття від учасників (гравців) ставок, веденні гри та стеженні за дотриманням правил, видачі виграшів (у вигляді грошових коштів).

При цьому, ОСОБА_8 щодо залучених (запрошуваних) ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відвідувачів гравців до участі в азартній грі «Слоти», вживала заходи щодо прикриття та конспірації задля не виявлення (не викриття) правоохоронними органами даного нелегального грального закладу.

Прибуток від організації та проведення грального закладу полягав в отриманні грошових коштів у вигляді готівкових розрахунків гравців. Після закінчення гри в «Слоти» «адміністратор» ОСОБА_8 особисто здійснювала розрахунок виграшу коштами, які були отримані за результатами незаконної діяльність грального закладу.

Також встановлено, що ігри в «Слоти» за вищевказаною адресою відбувались (проводились) на системній основі, щонайменше один раз на тиждень (залежно від наявності гравців), від яких ОСОБА_11 та ОСОБА_12 отримували незаконні прибутки, при цьому частину коштів надавали ОСОБА_8 для забезпечення функціонування грального залу, котра отримувала з них оплату в формі грошової виплати.

Таким чином, ОСОБА_8 будучи залученою в організованому ОСОБА_11 та ОСОБА_12 гральному залі, не пізніше квітня 2024 року (точної дати не встановлено), діючи умисно, всупереч нормам Закон України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» від 14.07.2020 № 768-ІХ (зі змінами та доповненнями), без створення, реєстрації у встановленому законом порядку юридичної особи - резидента України, яка на підставі отриманої ліцензії має право здійснювати зазначений у такій ліцензії вид діяльності з організації та проведення азартних ігор відповідно до вимог цього Закону, забезпечувала діяльність грального закладу в приміщені за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, буд. 39, офіс-підвал. пр. №215:№1-9, у якому на згаданому вище обладнанні, надавались різним особам доступ до азартної гри в «Слоти» на гроші, та проводили ці ігри на постійний (системній) основі, в тому числі із залученням в якості «адміністраторів» ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , яким було відомо про незаконну діяльність грального закладу, внаслідок чого отримували незаконні прибутки у вигляді грошових коштів.

Однак, зазначена вище незаконна діяльність 30.10.2024 припинена працівниками правоохоронних органів, а також цього ж дня проведено на підставі ухвал слідчих суддів Вінницького міського суду Вінницької області обшуки за адресами розташування гральних залів, за наслідками яких зафіксовано обставини незаконного проведення азартної гри в «Слоти», а також вилучено відповідне гральне обладнання, яке використовувалось у вказаній грі.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, просила ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області скасувати, застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити заставу у мінімальному розмірі.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2025 року про обрання запобіжного заходу у виді застави в розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400.00 грн. скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 мотивовано тим, що ризики, зазначені у п.1-5 ст. 177 КПК України відсутні.

У відповідності до ст.178 КПК України обставинами, що характеризують особу ОСОБА_8 є міцний соціальний зв`язок, оскільки підозрювана заміжня; раніше не судима; на обліку у психіатра та нарколога не перебуває; на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей.

Крім того, підозрювана ОСОБА_8 перебуває у декретній відпустці по догляду за дітками, тому в неї відсутні кошти для сплати такого розміру застави.

Отже, жодного доказу, як це передбачено п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України, щодо наявності вищезазначених ризиків, матеріали справи не містять, що вказує на те, що сторона обвинувачення лише припускає можливість настання таких ризиків, що в силу ст. 62 Конституції України повинно тлумачитись саме на сторону ОСОБА_8 .

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 мотивовано тим, що жодні доводи сторони захисту про те, що матеріальний стан ОСОБА_8 не дозволяє їй та її родині внести вказану суму, оскільки вона просто відсутня, судом оцінені не були.

Доказ неможливості внесення застави підтверджуються довідками форми ОК 5 виданими на ОСОБА_8 та її чоловіка ОСОБА_14 , з яких видно, що навіть заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб родина ОСОБА_8 сплатити не зможе. Суд не врахував попередню процесуальну поведінку ОСОБА_15 , а саме прибуття до органу досудового розслідування та суду на всі виклики, сприяння встановленню обставин кримінального правопорушення шляхом надання показів та добровільного дозволу на проведення огляду її майна з наданням доказів стороні обвинувачення.

Також той факт, що від проведення обшуків до оголошення повідомлення про підозру пройшло близько чотирьох місяців і ніхто нікуди не втік, не зіпсував та не знищив докази, не здійснював вплив на свідків у вказаному провадженні свідчить про відсутність ризиків.

Крім того сторона захисту вважає, що є всі об`єктивні підстави для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_9 , яка просила відмовити в задоволенні апеляційних скарг, захисника ОСОБА_7 , який просив задоволити апеляційну скаргу, підозрювану ОСОБА_8 , яка підтримала думку свого захисника, обговоривши доводи апеляційних скарг , суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги захисників підлягають до часткового задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагають приписи ст.178 КПК України.

У кримінальному провадженні № 0000052 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2023 року, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 203-2КК України.

Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді застави суд першої інстанції врахував особу підозрюваної ОСОБА_8 , яка раніше не судима , має постійне місце проживання, непрацевлаштована, підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та визначив заставу підозрюваній у розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400,00 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, оскільки на думку суду внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків

З висновками суду першої інстанції щодо застосування запобіжного заходу у виді застави погоджується суд апеляційної інстанції.

Однак, перевіривши рішення слідчого судді щодо розміру застави, суд апеляційної інстанції вважає слушними доводи сторони захисту щодо наявності підстав для зменшення розміру застави.

На думку суду апеляційної інстанції, в ухвалі відсутнє обґрунтування застосування до підозрюваної ОСОБА_8 застави саме в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400,00 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень

Розмір застави, визначений судом, є завідомо непомірним для підозрюваної ОСОБА_8 , яка не працює, не може залишатись у визначеному слідчим суддею розмірі.

Наявні підстави для скасування рішення слідчого судді та постановлення нової ухвали.

Під час апеляційного розгляду надано довідки форми ОК-5 Пенсійного фонду України згідно яких підозрювана ОСОБА_8 офіційно непрацевлаштована, доходів не отримує, оскільки перебуває у декретній відпустці.

З урахуванням майнового та сімейного стану ОСОБА_8 , яка офіційно непрацевлаштована, що підтверджується довідками форми ОК-5 Пенсійного фонду України, перебуває у декретній відпустці, має на утриманні дочку ОСОБА_16 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , заміжня згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , її ролі у вчиненому кримінальному правопорушенні, її ставлення до вчиненого, суд апеляційної інстанції вважає за доцільне визначити заставу у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн (двісті сорок дві тисячі двісті сорок ) гривень.

Визначаючи розмір застави, апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ, відповідно до якої розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого та ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява №54335/14, пункт 70, від 22 травня 2018 року)

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваної.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та приймаючи до уваги фактичні обставини кримінального правопорушення, вважає, що більш м`який запобіжний у вигляді особистого зобовязання не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Підстав для застосування відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як про це просить сторона захисту, колегія суддів не вбачає.

ОСОБА_8 підозрюється вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України санкція статті, якого передбачає покарання у виді штрафу від сорока тисяч до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю строком на три роки.

Згідно ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, підстави для застосуваня запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 відсутні.

Керуючись ст. 422 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задоволити частково.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задоволити часткво.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн (двісті сорок дві тисячі двісті сорок ) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок Вінницького апеляційного суду.

Покласти на підозрювану ОСОБА_8 обов`язки відповідно ст.194 КПК України:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого чи прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків визначити до 21 квітня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4