23.04.2025
Справа № 331/1957/24
Провадження № 1-кп/331/152/2025
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2025 р. м.Запоріжжя
Колегія суддів Жовтневого районного суду м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
в с т а н о в и л а:
У провадженні Жовтневого районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.115 ч.2 п.6, 187 ч.4, 263 ч.1, 289 ч.3 КК України.
У судовому засіданні захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_7 подана заява про відвід колегії суддів Жовтневого районного суду м.Запоріжжя: головуючий суддя ОСОБА_1 , суддя ОСОБА_2 , суддя ОСОБА_3 з тих підстав, що на думку захисника, судді під час розгляду справи в судовому засіданні безпідставно відмовили в задоволенні заяви обвинуваченого про відкладення судового засідання в зв`язку з його поганим самопочуттям, чим порушено його право на справедливий суд, після рекомендацій лікарів швидкої допомоги про необхідність відпочинку біля двох годин, наполягали на допиті обвинуваченого, чим здійснювали знущання над хворою людиною, що дає підстави для сумнівів у неупередженості суддів.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав заяву захисника про відвід колегії суддів.
Прокурор вважає заяву про відвід безпідставною
Потерпіла ОСОБА_6 вважає доводи заяви необґрунтованими.
Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши доводи захисника, колегія суддів вважає, що в задоволенні заяви про відвід слід відмовити з таких підстав.
Право на справедливий суд - це право особи, закріплене в ст.6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, що гарантує право на справедливий й публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі, елементами якого є:
-право на доступ до суду,
-принцип рівності можливостей,
-незалежний та неупереджений суд, створений на підставі закону,
-публічність розгляду справи,
-презумпція невинуватості,
-процедурні гарантії.
Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.
У відповідності до ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на … розгляд його справи ... незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який ... встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У пункті 4 ч.1 ст.75 КПК України законодавцем передбачена можливість усунення судді шляхом заявлення йому відводу за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.
Незважаючи на відсутність визначення в законі таких інших обставин, аналізуючи положення кримінального процесуального закону до обставин, які викликають сумніви у неупередженості судді під час розгляду кримінального провадження, не можна віднести обставини, які зазначені адвокатом у заяві про відвід, а саме прийняття обвинувального акту до розгляду Жовтневим районним судом м.Запоріжжя, про якийсь тиск з боку співробітників СБУ. Про упередженість судді можна було б стверджувати у випадку висловлення ним наперед своєї думки з приводу кримінального провадження, рішення по якому він ще не прийняв; або у разі наявності дружніх чи неприязних стосунків із учасниками кримінального провадження; у випадку встановлення матеріальної, службової або будь-якої іншої залежності судді від учасників кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, неупередженість судді при розгляді справи презюмується, що викладено у рішеннях по справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко та Мартиненко проти України».
Для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції питання безсторонності судді має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, Європейським судом визначено про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.
Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
У рішенні від 10 грудня 2009 р. у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм. У зазначеному рішенні ЄСПЛ нагадав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.
Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.
Відповідно до частини п`ятої статті 80 КПК України відвід має бути мотивованим.
Під час судового засідання, після заявлення обвинуваченим про погане самопочуття, для його огляду та надання медичної допомоги, була викликана «швидка допомога». За клопотанням сторони захисту розгляд справи відкладений.
Відповідно до ч.4 ст.80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.
Колегія суддів вважає, що доводи в заяві про відвід, у зв`язку з чим у сторони захисту виникла недовіра до суддів, не містять належних та підтверджених даних, які б свідчили про упередженість суддів, відмова в задоволенні будь-якого клопотання не є підставою для подання заяви про відвід, і це також не передбачено ст.75 КПК України, отже подана заява є безпідставною.
Ухвалою колегії суддів Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 26.06.2023 р. в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , суддя ОСОБА_2 , суддя ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_7 про відвід колегії суддів.
Ухвалою колегії суддів Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21.04.2025 р. в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , суддя ОСОБА_2 , суддя ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_7 про відвід члена колегії суддів судді ОСОБА_2 .
На думку суду заявлений 22.04.2025 р. захисником ОСОБА_7 відвід колегії суддів Жовтневого районного суду м.Запоріжжя не ґрунтується на вимогах ст.75 КПК України, є невмотивованим, поданий під час судового розгляду, в зв`язку з чим колегія суддів вважає, що сторона захисту зловживає своїм процесуальним правом заявляти відвід, що призводить до порушення розумних строків розгляду справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про упередженість суддів, подана заява фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями та рішеннями суддів. Колегія суддів вважає, що суддями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які у своїй діяльності дотримувалися вимог ст.6, 19 Конституції України, ст.6 Конвенції, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», КПК України, не були вчинені дії, які б свідчили про порушення присяги судді, про упереджене ставлення до сторони захисту або обвинуваченого, отже, заява про відвід колегії суддів Жовтневого районного суду м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, в зв`язку з її безпідставністю та необґрунтованістю.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, колегія суддів
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_2