Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/389/25
Номер провадження 1-кс/711/119/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників адвоката ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси в режимі відеоконференції, клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000746 від 15.05.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 5 ст.190, ч.2 ст.194, ч.4 ст.296, ч.2 ст.364, ч.ч.1, 3, 4 ст.358 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпро, депутата 8 скликання Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час утримується в СІЗО із затсосуванням запобіжного заходу,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.146, ч.5 ст.190, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб з утриманням в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідування час, не пізніше вересня 2019 року, маючи умисел на незаконне збагачення за рахунок державних коштів, розпорядником яких є ПрАТ «НЕК Укренерго», шляхом введення в оману службових осіб постачальника універсальних послуг - ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», достовірно знаючи, що купівля електричної енергії у побутових споживачів, які виробляють її генеруючими установками приватних домогосподарств здійснюється за значно вищим тарифом, аніж у суб`єктів господарювання, які виробляють її на об`єктах електроенергетики, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_9 й невстановленими службовими особами Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (далі - Спаська сільська ради) й Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (далі Миколаївська сільська рада), використовуючи завідомо підроблені офіційні документи, а саме довідки та технічні паспорти на неіснуючі житлові будинки, забезпечив здійснення їх державну реєстрацію, чим створив умови для подальшого укладання договорів купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватними домогосподарствами за наступних обставин.

Відповідно до ст. 91 Закону України від 20.02.2003 № 555-ІV «Про альтернативні джерела енергії», «Зелений» тариф встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики, у тому числі на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах), генеруючих установках приватних домогосподарств, споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, з альтернативних джерел енергії.

«Зелений» тариф встановлюється для кожного суб`єкта господарювання, який виробляє електричну енергію з альтернативних джерел енергії, за кожним видом альтернативної енергії та для кожного об`єкта електроенергетики або для кожної черги будівництва електростанції (пускового комплексу), з урахуванням положень цієї статті, статті 9-2 та статті 9-4 цього Закону.

«Зелений» тариф на електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, встановлюється єдиним за кожним видом альтернативного джерела енергії та для комбінованих вітро-сонячних генеруючих систем.

Встановлення «зеленого» тарифу, передбаченого цією статтею, здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, з урахуванням особливостей, визначених статтею 9 4 цього Закону.

«Зелений» тариф на електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлюється на рівні роздрібного тарифу для споживачів другого класу напруги на січень 2009 року, помноженого на коефіцієнт «зеленого» тарифу для електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватних домогосподарств.

При цьому, відповідно до ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що побутові споживачі у своїх приватних домогосподарствах мають право встановлювати генеруючі установки, встановлена потужність яких не перевищує 50 кВт, призначені для виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру; інші споживачі, у тому числі енергетичні кооперативи - генеруючі установки, встановлена потужність яких не перевищує 150 кВт, призначені для виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру, з біомаси, біогазу, з гідроенергії, геотермальної енергії.

Приватні домогосподарства здійснюють продаж виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом постачальнику універсальних послуг. Інші споживачі, у тому числі енергетичні кооперативи, здійснюють продаж виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом гарантованому покупцю.

Згідно п.1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (в редакції на 27.06.2020), визначено терміни та поняття в таких значеннях:

приватне домогосподарство - об`єкт індивідуального побутового споживача, який належить до житлового фонду та може складатись із квартири, житлового будинку (частини будинку) та, за наявності електрифікованих споруд, будівель у межах однієї території (прибудинкової/присадибної ділянки житлового будинку), на якому електрична енергія використовується на побутові потреби відповідно до укладеного договору;

побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність);

побутові потреби - споживання (використання) електричної енергії для задоволення умов постійного або тимчасового проживання та/або перебування фізичних осіб на об`єкті побутового споживача, включаючи прибудинкову (присадибну територію), у тому числі для індивідуального будівництва (реконструкції) об`єктів приватного домогосподарства, крім потреб підприємницької, господарської діяльності.

Відповідно до п. 1.3 постанови НКРЕКП від 30.08.2019 №1817 «Про затвердження Порядку встановлення, перегляду та припинення дії «зеленого» тарифу на електричну енергію для суб`єктів господарської діяльності, споживачів електричної енергії, у тому числі енергетичних кооперативів та приватних домогосподарств, генеруючі установки яких виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії», «зелений» тариф на електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, споживачами, у тому числі енергетичними кооперативами, встановлюється єдиним для всіх приватних домогосподарств, споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, за кожним видом альтернативного джерела енергії, для якого Законом визначений коефіцієнт «зеленого» тарифу.

Частиною 1 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що приватні домогосподарства здійснюють продаж виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом постачальнику універсальних послуг.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 63 цього Закону постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 50 кВт, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, та у кожному розрахунковому періоді здійснювати пріоритетну оплату її вартості.

Згідно з ч. 6 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг одночасно з виконанням обов`язку щодо купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом у приватних домогосподарств, величина встановленої потужності генеруючих установок яких не перевищує 50 кВт, надає оператору системи передачі послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Така послуга надається постачальником універсальних послуг виходячи з фактичних обсягів купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом у приватних домогосподарств.

При розрахунку «зеленого» тарифу, отримуються рівні «зелених» тарифів у євроцентах за 1 кВт. Год без ПДВ, а саме: для електроенергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватних домогосподарств, заява-повідомлення про встановлення яких зареєстрована енергопостачальником у період з 01.01.2019 по 31.12.2019 18,09 євроцента/кВт. год у період з 01.01.2020 по 31.12.2023 -16,26 євроцента/кВт. год ; для наземних об`єктів електроенергетики потужністю до 1 МВт, введених в експлуатацію у період з 01.01.2017 по 31.12.2019 - 13,90 євроцента/кВт. год.; для наземних об`єктів електроенергетики потужністю більше 1 МВт, введених в експлуатацію у період з 01.01.2017 по 31.12.2019 - 12,77 євроцента/кВт. год.; для наземних об`єктів електроенергетики введених в експлуатацію у період з 01.01.2020 по 31.12.2020 - 10,97 євроцента/кВт. год.

Крім того, відповідно до вимог пункту 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції до 25.11.2021) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» (в редакції до 26.07.2022), заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на території України на 30 діб введено воєнний стан. У подальшому, воєнний стан на території України багаторазово продовжувався, відповідно до Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, №254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024 та 740/2024 від 28.10.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджених відповідними Законами України.

Так, ОСОБА_4 , у період часу з вересня 2019 року по 25 вересня 2019 року, при невстановлених обставинах, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння шляхом обману коштами державного бюджету, які призначаються як оплата за купівлю електричної енергії за «зеленим» тарифом виробленої генеруючими установками приватного домогосподарства, виготовив завідомо неправдивий офіційний документ довідки, видані Миколаївською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області про присвоєння адреси житловим будинкам № 38-Н, №38-Г, № 1534 від 19.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 38-Д, № 1549 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №38-Є, № 1552 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 38-Ж, № 1551 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №38-З, № 1554 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 38-М, № 8121 від 21.10.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №38-О, № 2246 від 01.10.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 67-А, № 2290 від 01.10.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №67-Б, № 2244 від 01.10.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 67-В, № 2245 від 01.10.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №67-Г, № 2291 від 01.11.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 67-Д, № 2288 від 07.11.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №67-Є, № 2289 від 07.11.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 67-Ж, № 1556 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку АДРЕСА_2 , а також довідки № 1536 від 19.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 63-Б, № 1537 від 19.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №63-В, № 1538 від 19.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 63-Г, № 1555 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №63-Є, № 1558 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 63-Ж, № 1557 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку АДРЕСА_2 із недостовірними відомостями про розташування вказаних будинків по вул. Подільні та АДРЕСА_2 , що не відповідало дійсності, оскільки таких будинків не існувало, з метою їх подачі державному реєстратору для проведення реєстрації права власності вказаних об`єктів нерухомого майна, які було використано у подальшому.

Після чого, державним реєстратором виконавчого комітету Марянівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_10 , в тому числі, на підставі поданих ОСОБА_4 завідомо підроблених офіційних документів, проведено державну реєстрацію права власності вказаних житлових будинків та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з відкриттям розділів внесено запис, що вказані будинки на праві приватної власності належить ОСОБА_4 та у подальшому сформовано Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, які були видані ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , у період часу з вересня 2019 року по 20 листопада 2019 року, перебуваючи на території земельних ділянок комунальної власності, розташованих в с. Миколаївка Новомосковського р-ну Дніпропетровської області з кадастровими номерами :03:402:0042 (вул. Весела, 63), :03:402:0047 (вул. Весела, 63-М), :03:402:0048 (вул. Весела, 65-Н), :03:402:0050 (вул. Весела, 63-Н), :03:402:0055 (вул. Весела, 63-М), :03:402:0044 (вул. Подільна, 38), :03:402:0045 (вул. Подільна, 72-Ж), :03:402:0049 (вул. Подільна, 66-Н), :03:402:0054 (вул. Подільна, 66-М), а також на території належних ОСОБА_4 земельних ділянок з кадастровими номерами :04:002:0079, :04:002:0080, розташованих по вул. Веселій, 65 у цьому ж населеному пункті, організував встановлення трьох енергетичних комплексів електроустановок, що використовуються для перетворення та розподілу електричної енергії, кожна з яких розрахунковою потужністю по 570 кВт та які складаються з групи сонячних панелей, електрокабелів СІП 4х35, СІП 4х120, інверторів, засобів вимірювальної техніки GAMA 300 G3B147 та автоматичних вимикачів на 250 А, силового трансформатора ТМГ-630 кВА, з`єднувальних шин та інших елементів електроустановки встановлених в окремі комплектно трансформаторні підстанції №№ 873, 874, 875 які під`єднано до розмикачів встановлених на електроопорах 250 ПЛ-14, 253 ПЛ-14 10 кВ Л-14.

У подальшому, 25.11.2019 ОСОБА_4 , переслідуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння шляхом обману коштами державного бюджету, які призначаються як оплата за купівлю електричної енергії за «зеленим» тарифом, перебуваючи у приміщенні оператора систем розподілу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», що за адресою: м. Дніпро, шосе Запорізьке 22, з метою приєднання до електричних мереж систем розподілу вказаних житлових будинків, відповідно до вимог глави 4.4 розділу IV Кодексу систем розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310, достовірно знаючи, що вказані будинки відсутні, подав наступні обов`язкові документи, а саме заяви про приєднання електроустановки певної потужності, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вказані житлові будинки.

У подальшому, 05.12.2019 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, достовірно знаючи про те, що інформація, яка міститься у поданих ним документах є неправдивою та будь-які житлові будинку відсутні, перебуваючи у приміщенні АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», що за адресою: м. Дніпро, шосе Запорізьке 22, уклав договори про стандартне приєднання до електричних мереж систем розподілу вказаних житлових будинків.

Після чого, в період часу з 23.12.2019 по 31.12.2019 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу спрямованого на шахрайське заволодіння коштами державного бюджету, перебуваючи в приміщенні Новомосковського центру обслуговування клієнтів постачальника універсальних послуг ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», що за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова 54, з метою укладення договорів купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом вказаними приватними домогосподарствами, достовірно знаючи, що вказані будинки відсутні, подав окремо щодо кожного із них заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг індивідуального побутового споживача, заяву-повідомлення про встановлення генеруючої установки приватного домогосподарства, копії паспорту точок розподілу, акту про відповідність встановленої генеруючої установки приватного домогосподарства наданій схемі та потужності інверторного устаткування, сторінок власного паспорту громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, довідки про банківські реквізити рахунку НОМЕР_1 відкритого на його ім`я в АТ КБ «ПриватБанк» на який необхідно перераховувати кошти за продану електричну енергію, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності й технічного паспорта на будинок, що стало підставою для укладення договорів купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом вказаними приватним домогосподарством від 30.12.2019 №№ 3804073/ЗТ-ДнЕП/12, 3804084/ЗТ-ДнЕП/12, 3804095/ЗТ-ДнЕП/12, 3804087/ЗТ-ДнЕП/12, 3804086/ЗТ-ДнЕП/12, а також від 31.12.2019, №№ 3804074/ЗТ-ДнЕП/12, 3804077/ЗТ-ДнЕП/12, 3804078/ЗТ-ДнЕП/12, 3804075/ЗТ-ДнЕП/12, 3804076/ЗТ-ДнЕП/12, 3804080/ЗТ-ДнЕП/12, 3804081/ЗТ-ДнЕП/12, 3804079/ЗТ-ДнЕП/12, 3804082/ЗТ-ДнЕП/12, 3804085/ЗТ-ДнЕП/12, 3804091/ЗТ-ДнЕП/12, 3804092/ЗТ-ДнЕП/12, 3804094/ЗТ-ДнЕП/12, 3804088/ЗТ-ДнЕП/12, 3804093/ЗТ-ДнЕП/12, 3804090/ЗТ-ДнЕП/12, 3804089/ЗТ-ДнЕП/12, 3804083/ЗТ-ДнЕП/12.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи №519/24-23 від 11.12.2024 установлено, що на підставі укладених 23 договорах у період часу з 30.04.2020 по 30.01.2024 постачальнику ОСОБА_4 (за розміром зеленого тарифу на електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 30 кВт) ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» було виплачено коштів на загальну суму 14 753 465,64 грн.

Разом з тим, згідно з указаним висновком ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» на підставі укладених 23 договорах у період часу з 30.04.2020 по 30.01.2024 постачальнику ОСОБА_4 (за розміром «зеленого» тарифу (без врахування надбавок) для суб`єктів господарювання, які виробляють електричну енергію з енергії сонячного випромінювання наземними генеруючими установками, встановлена потужність яких не перевищує 10 МВт, що введені в експлуатації у період з 01.01.2017 по 31.12.2019) повинно було б перерахувати кошти на загальну суму 13 518 185, 20 грн.

Внаслідок застосування «зеленого» тарифу, як для приватного домогосподарства, (за розміром зеленого тарифу на електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 30 кВт) постачальнику ОСОБА_4 зайво нараховано кошти на загальну суму 1 235 280, 44 грн., що у більш ніж шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, чим завдав державі в особі ПрАТ «НЕК «Укренерго» матеріальну шкоду на вказану суму.

В свою чергу, ОСОБА_4 у період часу з вересня 2019 року по 30 вересня 2019 року, вступивши у злочинну змову із ОСОБА_4 при невстановлених обставинах, з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння шляхом обману коштами державного бюджету, які призначаються як оплата за купівлю електричної енергії за «зеленим» тарифом виробленої генеруючими установками приватного домогосподарства, виготовила завідомо неправдиві офіційні документи довідки № 1588 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 65-А, № 1589 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 65-Б № 1573 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №65-В, № 1577 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 65-Г, № 1585 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №65-Д, № 1579 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 65-Є, № 1584 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №65-Ж, № 1580 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 65-И, № 1562 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №65-І, № 1561 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №65-Й, № 1583 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №65-К, № 1572 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 65-О, № 1568 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №65-П, № 1567 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 65-Р, № 1556 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №65-С, № 1571 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №65-Т, № 1570 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 65-У, № 1563 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №65-Ц, № 1564 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 65-Ю, № 1569 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №65-Л, № 1585 від 23.09.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №65-Я, № 1919 від 21.10.2019 про присвоєння адреси житловому будинку АДРЕСА_3 із недостовірними відомостями про розташування вказаних будинків по АДРЕСА_2 , що не відповідало дійсності, оскільки таких будинків не існувало, з метою їх подачі державному реєстратору для проведення реєстрації права власності вказаних об`єктів нерухомого майна, які були використані у подальшому.

У подальшому, 20.11.2019 ОСОБА_4 , переслідуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння шляхом обману коштами державного бюджету, які призначаються як оплата за купівлю електричної енергії за «зеленим» тарифом, перебуваючи у приміщенні оператора систем розподілу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», що за адресою: м. Дніпро, шосе Запорізьке 22, з метою приєднання до електричних мереж систем розподілу житлових будинків вказаних житлових будинків, відповідно до вимог глави 4.4 розділу IV Кодексу систем розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310, достовірно знаючи, що зазначені будинки відсутні, подала обов`язкові документи, а саме заяви про приєднання електроустановки певної потужності, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вказані житлові будинки.

У подальшому, 03.12.2019 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, достовірно знаючи про те, що інформація, яка міститься у поданих нею документах є неправдивою та будь-які житлові будинку відсутні, перебуваючи у приміщенні АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», що за адресою: м. Дніпро, шосе Запорізьке 22, уклала договори про стандартне приєднання до електричних мереж систем розподілу вказаних житлових будинків.

Після чого, в період часу з 19 по 31 грудня 2019 року ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу спрямованого на шахрайське заволодіння коштами державного бюджету, перебуваючи в приміщенні Новомосковського центру обслуговування клієнтів постачальника універсальних послуг ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», що за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова 54, з метою укладення договорів купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватними домогосподарствами, розташованими за адресами вказаних житлових будинках по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що вказані будинки відсутні, подала окремо щодо кожного із них заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг індивідуального побутового споживача, заяву-повідомлення про встановлення генеруючої установки приватного домогосподарства, копії паспорту точок розподілу, акту про відповідність встановленої генеруючої установки приватного домогосподарства наданій схемі та потужності інверторного устаткування, сторінок власного паспорту громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, довідки про банківські реквізити рахунку НОМЕР_2 відкритого на її ім`я в АТ КБ «ПриватБанк» на який необхідно перераховувати кошти за продану електричну енергію, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності й технічного паспорта на будинки, що стало підставою для укладення договорів купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством від 30.12.2019 №№3804068/ЗТ-ДнЕп, 3804098/ЗТ-ДнЕп, а також договорів від 31.12.2019 №№ 3804066/ЗТ-ДнЕп, 3804065/ЗТ-ДнЕп, 3804064/ЗТ-ДнЕп, 3804059/ЗТ-ДнЕп, 3804063/ЗТ-ДнЕп, 3804067/ЗТ-ДнЕп, 3804060/ЗТ-ДнЕп, 3804061/ЗТ-ДнЕп, 3804062/ЗТ-ДнЕп, 3804051/ЗТ-ДнЕп, 3804056/ЗТ-ДнЕп, 3804055/ЗТ-ДнЕп, 3804053/ЗТ-ДнЕп, 3804054/ЗТ-ДнЕп, 3804058/ЗТ-ДнЕп, 3804057/ЗТ-ДнЕп, 3804052/ЗТ-ДнЕп, 3804070/ЗТ-ДнЕп, 3804072/ЗТ-ДнЕп, 3804071/ЗТ-ДнЕп.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи №662/24-23 від 23.12.2024 установлено, що на підставі укладених 22 договорів у період часу з 30.04.2020 по 30.01.2024 постачальнику ОСОБА_4 (за розміром зеленого тарифу на електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 30 кВт) ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» було виплачено коштів на загальну суму 14 098 077,76 грн.

Разом з тим, згідно з указаним висновком ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» на підставі укладених 22 договорів у період часу з 30.04.2020 по 30.01.2024 постачальнику ОСОБА_4 (за розміром «зеленого» тарифу (без врахування надбавок) для суб`єктів господарювання, які виробляють електричну енергію з енергії сонячного випромінювання наземними генеруючими установками, встановлена потужність яких не перевищує 10 МВт, що введені в експлуатації у період з 01.01.2017 по 31.12.2019) повинно було б перерахувати кошти на загальну суму 12 991 775, 77 грн.

Внаслідок застосування «зеленого» тарифу, як для приватного домогосподарства, (за розміром зеленого тарифу на електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 30 кВт) постачальнику ОСОБА_4 зайво нараховано кошти на загальну сум 1 106 301, 99 грн., що у більш ніж шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, чим завдав державі в особі ПрАТ «НЕК «Укренерго» матеріальну шкоду на вказану суму.

В свою чергу, 22.05.2020 ОСОБА_9 , вступивши у злочинну змову із ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , з метою подальшого укладення договору приєднання житлового будинку до електричних мереж систем розподілу та договору купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством, знаходячись у службовому приміщенні приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_11 , що за адресою: АДРЕСА_4 , уклавши договір купівлі-продажу, прийняв у власність в ОСОБА_12 , неіснуючий житловий будинок АДРЕСА_2 , нібито розташований на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером :03:402:0059, право власності на який 27.08.2019 було зареєстровано на підставі завідомо неправдивих документів довідки Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 21.08.2019 №1363 про присвоєння адреси й технічного паспорт від 20.08.2019 № 500; уклавши договір купівлі-продажу, прийняв у власність від ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неіснуючий житловий будинок АДРЕСА_5 , нібито розташований на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером :03:402:0045, право власності на який 27.08.2019 було зареєстровано на підставі завідомо неправдивих документів довідки Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 21.08.2019 №1359 про присвоєння адреси й технічного паспорт від 20.08.2019 № 503; уклавши договір купівлі-продажу прийняв у власність від ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ступінь участі якої у шахрайстві в даний час невстановлений, неіснуючий житловий будинок АДРЕСА_2 , нібито розташований на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером :03:402:0054, право власності на який 27.08.2019 було зареєстровано на підставі завідомо неправдивих документів довідки Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 21.08.2019 №1362 про присвоєння адреси й технічного паспорт від 20.08.2019 № 501; уклавши договір купівлі-продажу прийняв у власність від ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неіснуючий житловий будинок АДРЕСА_2 , нібито розташований на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером :03:402:0057, право власності на який 27.08.2019 було зареєстровано на підставі завідомо неправдивих документів довідки Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 21.08.2019 №1360 про присвоєння адреси й технічного паспорт від 20.08.2019 № 503.

У подальшому, 18.06.2020 ОСОБА_9 , переслідуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння шляхом обману коштами державного бюджету, які призначаються як оплата за купівлю електричної енергії за «зеленим» тарифом, перебуваючи у приміщенні оператора систем розподілу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», що за адресою: м. Дніпро, шосе Запорізьке 22, з метою приєднання до електричних мереж систем розподілу житлових будинків АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_2 , відповідно до вимог глави 4.4 розділу IV Кодексу систем розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310, достовірно знаючи, що вказані будинки відсутні, подав обов`язкові документи, а саме заяви про приєднання електроустановки певної потужності, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вказані житлові будинки

У подальшому, 02.07.2020 ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, достовірно знаючи, що інформація, яка міститься у поданих ним документах не відповідає дійсності, а саме, що будь-які житлові будинки на земельних ділянках відсутні, а також те, що на території земельних ділянок з кадастровими номерами :03:402:0057 (вул. Подільна, 68-М) й :03:402:0059 (вул. Подільна, 63-И) не розміщено жодних генеруючих установок, а генеруючі установки на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:402:0045 (вул. Подільна, 72-Ж), :03:402:0054 (вул. Подільна, 66-М) змонтовані в один з уже встановлених ОСОБА_4 енергетичних комплексів, перебуваючи у приміщенні АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», що за адресою: м. Дніпро, шосе Запорізьке 22, уклав договори №№ , , , про стандартне приєднання до електричних мереж систем розподілу житлових будинків №№63-И, 66-М, 68-М, АДРЕСА_5 .

Після чого, 27.11.2020 року ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу спрямованого на шахрайське заволодіння коштами державного бюджету, перебуваючи в приміщенні Новомосковського центру обслуговування клієнтів постачальника універсальних послуг ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», що за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова 54, з метою укладення договорів купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватними домогосподарствами, розташованими за адресами житлових №№ 63-И, 66-М, 68-М, АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що вказані будинки відсутні, подав окремо щодо кожного із них заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг індивідуального побутового споживача, заяву-повідомлення про встановлення генеруючої установки приватного домогосподарства, копії паспорту точок розподілу, акту про відповідність встановленої генеруючої установки приватного домогосподарства наданій схемі та потужності інверторного устаткування, сторінок власного паспорту громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, довідки про банківські реквізити рахунку НОМЕР_3 відкритого на його ім`я в АТ КБ «ПриватБанк» на який необхідно перераховувати кошти за продану електричну енергію, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності й технічного паспорта на будинки, що стало підставою для укладення договорів купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством від 27.11.2020 №№ 97, 81, 79, 77, шляхом приєднання до умов публічного договору, розміщеного на офіційному сайті постачальника універсальних послуг.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи №663/24-23 від 30.12.2024 установлено, що на підставі укладених 4 договорів у період часу з 01.11.2020 по 24.01.2024 постачальнику ОСОБА_9 (за розміром зеленого тарифу на електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 30 кВт) ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» було виплачено коштів на загальну суму 1 939 519,48 грн.

Разом з тим, згідно з указаним висновком ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» на підставі укладених 4 договорів у період часу з 01.11.2020 по 24.01.2024 постачальнику ОСОБА_9 (за розміром «зеленого» тарифу (без врахування надбавок) для суб`єктів господарювання, які виробляють електричну енергію з енергії сонячного випромінювання наземними генеруючими установками, встановлена потужність яких не перевищує 10 МВт, що введені в експлуатації у період з 01.01.2020 по 31.12.2020) повинно було б перерахувати кошти на загальну суму 1 598 899, 77 грн.

Внаслідок застосування «зеленого» тарифу, як для приватного домогосподарства, (за розміром зеленого тарифу на електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 30 кВт) постачальнику ОСОБА_9 зайво нараховано кошти на загальну сум 340 619, 71 грн., чим завдав державі в особі ПрАТ «НЕК «Укренерго» матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 , у період часу з вересня 2019 року по 03 січня 2020 року, при невстановлених обставинах, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння шляхом обману коштами державного бюджету, які призначаються як оплата за купівлю електричної енергії за «зеленим» тарифом виробленої генеруючими установками приватного домогосподарства, виготовив завідомо неправдивий офіційний документ довідку № 8136 від 20.01.2019, видану Спаською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області про присвоєння адреси житловому будинку АДРЕСА_9 , що не відповідало дійсності, оскільки такого будинку не існувало, з метою його подачі державному реєстратору для проведення реєстрацію права власності вказаного об`єкту нерухомого майна.

Також, 03.01.2020 о 18 год. 12 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння шляхом обману коштами державного бюджету, які призначаються як оплата за купівлю електричної енергії за «зеленим» тарифом виробленої генеруючими установками приватного домогосподарства, знаходячись у приміщенні Мар`янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Мар`янівка, вул. Центральна 18, звернувся до державного реєстратора ОСОБА_10 із заявою №37856757 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо права власності на будинок АДРЕСА_9 .

При цьому, ОСОБА_4 , у відповідності до пункту 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції до 25.11.2021) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, як один із обов`язкових для державної реєстрації права власності на індивідуальний (садибний) житловий будинок, що закінчений будівництвом до 5 серпня 1992 р. документів, подав державному реєстратору ОСОБА_10 підроблену ним довідку № 8136 від 20.01.2019 видану Спаською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області про присвоєння адреси житловому будинку АДРЕСА_9 , а також технічний паспорт №576 від 15.11.2019, виготовлений ТОВ «Приватземлебуд» на вказаний будинок.

У подальшому, 09.01.2020 о 12 год. 59 хв. державним реєстратором виконавчого комітету Марянівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_10 , в тому числі, на підставі поданого ОСОБА_4 завідомо підробленого офіційного документу, проведено державну реєстрацію права власності житлового будинку за адресою: АДРЕСА_9 та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з відкриттям розділу №50590743 від 09.01.2020 внесено запис, що вказаний будинок на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

Того ж дня, 09.01.2020 о 13 год. 05 хв. державним реєстратором виконавчого комітету Марянівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_10 сформовано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 195759169, який був виданий ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_4 , у період часу з вересня 2019 року по 15 січня 2020 року, при невстановлених обставинах, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння шляхом обману коштами державного бюджету, які призначаються як оплата за купівлю електричної енергії за «зеленим» тарифом виробленої генеруючими установками приватного домогосподарства, повторно виготовив завідомо неправдиві офіційні документи довідки № 8140 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 101-Х, № 8137 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №101-Ф, № 8135 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 101-С, № 8139 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №101-Ц, № 8139 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 101-У, № 8175 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №103-Т, № 8176 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 103-Х, № 8179 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №103-У, № 8180 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №103-Ц, № 8181 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №103-С, № 8182 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 103-Ф, № 8184 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №103-Б, № 8185 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 103-Р, № 8186 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №103-Г, № 8187 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №103-П, № 8188 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 103-Д, № 8189 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №103-Е, № 8190 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 103-Є, № 8191 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №103-О, № 8192 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 103-К, № 8193 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №103-Л, № 8191 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 103-Н, № 8195 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №103-М, № 8196 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 103-В, № 8199 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №103-Ж, № 8198 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 103-А, № 8197 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №103-И, № 8119 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №101-З, № 8132 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №101-Н, № 8130 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №101-М, № 8131 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №101-Л, № 8129 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 101-И, № 8128 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №101-К, № 8126 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 101-Ж, № 8127 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №101-Є, № 8125 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 101-Д, № 8124 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №101-Е, № 8123 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 101-В, № 8122 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 101-Г, № 8120 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 101-Б, № 8121 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №101-А, № 8131 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку № 101-О, № 8134 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку №101-П, № 8133 від 20.01.2019 про присвоєння адреси житловому будинку АДРЕСА_10 із недостовірними відомостями про розташування вказаних будинків по АДРЕСА_9 , що не відповідало дійсності, оскільки таких будинків не існувало, з метою їх подачі державному реєстратору для проведення реєстрації права власності вказаних об`єктів нерухомого майна, які було використано у подальшому.

Крім того, 03.01.2020, ОСОБА_4 , знаходячись у службовому приміщенні державного реєстратора виконавчого комітету Мар`янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_10 (далі - державний реєстратор ОСОБА_10 ) за адресою: АДРЕСА_11 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, з метою державної реєстрації права власності на вказані житлові будинки, відповідно до вимог пункту 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції до 25.11.2021) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127, достовірно знаючи, що вказані будинки відсутні та інформація у довідках Спаської сільської ради й технічних паспортах не відповідає дійсності, подав наступні обов`язкові документи, а саме заяви про державну реєстрацію права власності на вказані житлові будинки, довідки Спаської сільської ради про присвоєння адреси й технічні паспорти на вказані будинок садибного типу.

На підставі поданих ОСОБА_4 документів, державним реєстратором ОСОБА_10 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено записи про державну реєстрацію права власності на вказані житлові будинки за ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_4 у період часу з вересня 2019 року по 07 травня 2020 року, перебуваючи на території земельних ділянок, які не перебували у його власності, з кадастровими номерами :03:003:0344, :03:003:0338, :03:003:0339, розташованих по АДРЕСА_9 організував встановлення трьох енергетичних комплексів електроустановок, що використовуються для перетворення та розподілу електричної енергії, кожна з яких розрахунковою потужністю по 450 кВт та які складаються з групи сонячних панелей, електрокабелів СІП 4х35, СІП 4х120, інверторів, засобів вимірювальної техніки GAMA 300 G3B147 та автоматичних вимикачів на 250 А, силового трансформатора ТМГ-630 кВА, з`єднувальних шин та інших елементів електроустановки встановлених в окремі комплектно трансформаторні підстанції №№ 880, 881, 882, які під`єднано до розмикачів встановлених на електроопорах 75 ПЛ-10 кВ Л-46, 76 ПЛ-10 кВ Л-46 та 77 ПЛ-10 кВ Л-46.

У подальшому, 07.05.2020 ОСОБА_4 , переслідуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на заволодіння шляхом обману коштами державного бюджету, які призначаються як оплата за купівлю електричної енергії за «зеленим» тарифом, перебуваючи у приміщенні оператора систем розподілу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», що за адресою: м. Дніпро, шосе Запорізьке 22, з метою приєднання до електричних мереж систем розподілу вказаних житлових будинків, відповідно до вимог глави 4.4 розділу IV Кодексу систем розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310, достовірно знаючи, що вказані будинки відсутні, подав наступні обов`язкові документи, а саме заяви про приєднання електроустановки певної потужності, витяги №196837668 від 20.01.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вказані житлові будинки.

У подальшому, 20.05.2020 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, достовірно знаючи про те, що інформація, яка міститься у поданих ним документах є неправдивою та будь-які житлові будинку відсутні, перебуваючи у приміщенні АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», що за адресою: м. Дніпро, шосе Запорізьке 22, уклав договори про стандартне приєднання до електричних мереж систем розподілу вказаних житлових будинків.

Після чого, 08.10.2020 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу спрямованого на шахрайське заволодіння коштами державного бюджету, перебуваючи в приміщенні Новомосковського центру обслуговування клієнтів постачальника універсальних послуг ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», що за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова 54, з метою укладення договорів купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом вказаними приватними домогосподарствами, достовірно знаючи, що вказані будинки відсутні, подав окремо щодо кожного із них заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг індивідуального побутового споживача, заяву-повідомлення про встановлення генеруючої установки приватного домогосподарства, копії паспорту точок розподілу, акту про відповідність встановленої генеруючої установки приватного домогосподарства наданій схемі та потужності інверторного устаткування, сторінок власного паспорту громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, довідки про банківські реквізити рахунку НОМЕР_1 відкритого на його ім`я в АТ КБ «ПриватБанк» на який необхідно перераховувати кошти за продану електричну енергію, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності й технічного паспорта на будинок, що стало підставою для укладення договорів купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом вказаними приватним домогосподарством, шляхом приєднання до умов публічного договору, розміщеного на офіційному сайті постачальника універсальних послуг.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи №519/24-23 від 11.12.2024 установлено, що на підставі укладених 45 договорах у період часу з 18.11.2020 по 24.01.2024 постачальнику ОСОБА_4 (за розміром зеленого тарифу на електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 30 кВт) ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» було виплачено коштів на загальну суму 23 069 059,84 грн.

Разом з тим, згідно з указаним висновком ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» на підставі укладених 45 договорах у період часу з 18.11.2020 по 24.01.2024 постачальнику ОСОБА_4 (за розміром «зеленого» тарифу (без врахування надбавок) для суб`єктів господарювання, які виробляють електричну енергію з енергії сонячного випромінювання наземними генеруючими установками, встановлена потужність яких не перевищує 10 МВт, що введені в експлуатації у період з 01.01.2020 по 31.12.2020) повинно було б перерахувати кошти на загальну суму 18 867 884, 78 грн.

Внаслідок застосування «зеленого» тарифу, як для приватного домогосподарства, (за розміром зеленого тарифу на електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 30 кВт) постачальнику ОСОБА_4 зайво нараховано кошти на загальну сум 4 201 175, 06 грн., що у більш ніж шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, чим завдав державі в особі ПрАТ «НЕК «Укренерго» матеріальну шкоду на вказану суму.

16.01.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Дніпро, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України.

Враховуючи зібрані докази на даному етапі досудового розслідування, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який відповідно до ч. 5 ст. 190 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Європейський суд з прав людини у п. 184 рішення Великої Палати у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява № 72508/13, вказав, що «обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку».

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені злочинів, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими, наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний з високим рівнем можливості може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Даний ризик обґрунтовується тим, що тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбачає покарання від восьми до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна та невідворотність вказаного покарання можуть спонукати підозрюваного до виїзду до будь - якої країни, чи тимчасово окупованих територій України.

Зокрема даний ризик підтверджується наявністю в ОСОБА_4 паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_4 від 16.06.2022. Також одним з ризиків втечі є військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях. Окрім того майновий стан підозрюваного дає змогу існувати в умовах переховування, у тому числі за межами країни. Відповідно до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування поданої 29.03.2024, ОСОБА_4 за 2023 рік задекларовано останнім дохід отриманий від ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» в сумі 17 845 820 грн. Окрім того ОСОБА_4 задекларовано наявність готівкових коштів у сумі 12 000 000 гривень та 375 000 доларів США.

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, які ще не були віднайдені стороною обвинувачення.

Даний ризик обґрунтовується тим, використовуючи своє становище депутата Підгородненської міської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району, Дніпропетровської області може знищити або вжити заходів до знищення або переховування документів, щодо своєї злочинної діяльності, котрі ще не віднайдені та не вилучені органом досудового розслідування, а також, речей та інших доказів по кримінальному провадженню, які можуть бути використані як докази його вини. Також даний ризик підтверджується тим, що інкриміновані ОСОБА_4 діяння вчинені, групою осіб. Тому фактор домовленостей заздалегідь також вказує, що учасники таких домовленостей можуть мати змогу координувати дії для приховування злочинної діяльності, чим власне, додатково, засвідчується, як можливість знищення, так і переховування;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, іншим підозрюваним, яким відомі обставини вчинення злочину, у яких останній підозрюється, може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Тобто, наявність ризику впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Даний ризик обґрунтовується тим, що без належного контролю за його поведінкою може не з`являтися на виклики для проведення слідчих та процесуальних дій слідчим, прокурором, слідчим суддею.

5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 в рамках розслідування кримінального провадження № 0000066 від 03.05.2024 року повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного ОСОБА_4 не зможе запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з тим, що лише повна ізоляція від суспільства може запобігти вказаним ризикам, а також гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаних кримінальних правопорушень, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та пояснив, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000746 від 15.05.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 190, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 364, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України. Встановлено, що ОСОБА_4 здійснив дії для підроблення документації та звернення із ними до державного реєстратора для реєстрації неіснуючих домоволодінь та звернувся до ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» щоб підключити до електромережі поставлені сонячні панелі. З метою збагачення. Його умислом охоплені дії, які спрямовані для спланування умов, щоб ПрАТ «НЕК Укренерго» відшкодував здобування електроенергії за завищеними тарифами, що спричинило шкоду державі понад 7 000 000 гривень. Таким чином йому була оголошена підозра за ч.5 ст.190 КК України, що є тяжким злочином, який спричинив матеріальну шкоду особливо великих розмірів. Враховуючи наведене, встановлені ризики переховування, що підтверджуються можливістю відповідальності у вигляді позбавлення волі строком від 08 до 12 років. Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, які ще не були віднайдені стороною обвинувачення. Даний ризик обґрунтовується тим, використовуючи своє становище депутата Підгородненської міської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району, Дніпропетровської області може знищити або вжити заходів до знищення або переховування документів, щодо своєї злочинної діяльності, котрі ще не віднайдені та не вилучені органом досудового розслідування, а також, речей та інших доказів по кримінальному провадженню, які можуть бути використані як докази його вини. Також даний ризик підтверджується тим, що інкриміновані ОСОБА_4 діяння вчинені, групою осіб. Ризик незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, іншим підозрюваним, яким відомі обставини вчинення злочину, у яких останній підозрюється, може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний без належного контролю за його поведінкою може не з`являтися на виклики для проведення слідчих та процесуальних дій слідчим, прокурором, слідчим суддею. Також ризик вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 в рамках розслідування кримінального провадження № 0000066 від 03.05.2024 року повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Вподальшому подав заяву від 22.01.2025, якою просив врахувати наявність ухвали слідчого судді щодо продовження строків досудового розслідування ухвала Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.11.2021 справа №183/2891/20, яка розміщена на сайті Єдиного державного реєстру судового рішення.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні звертає увагу на порушення прав ОСОБА_4 під час вручення йому підозри у місці позбавлення волі СІЗО. Сторона обвинувачення не запросила адвоката, не повідомила про вручення підозри. Вказує, що в клопотанні про обрання запобіжного заходу а.с. - 4, ОСОБА_4 , виготовив завідомо неправдивий офіційний документи, а в підозрі зазначено, що він підробив. Дана розбіжність впливає на обрану поведінку сторони захисту. Сторона обвинувачення належно не доводить відсутність домоволодінь за вказаними адресами, окрім посилання на покази свідків, однак він не був на місцевості та не бачив їхньої наявності, а також посилання на їхню відсутність на розбіжностях супутника, однак відсутній належний огляд сайту, витягу із вказівкою розміщення у матеріалах клопотання. В Укренерго не було жодних претензій до ОСОБА_4 , що вказує про подану належну документацію. Документація вироблялася в 2019-2020 році, тобто до умов введення воєнного стану, що виключає таку кваліфікуючу ознаку. Також відсутні підтвердження щодо вчинення кримінального правопорушення групою осіб, тільки посилання на цю обставину. Представник держави в особі Укренерго не звернувся із повідомленням щодо спричинення йому шкоди. Сторона обвинувачення не доводить, з яких підстав ОСОБА_4 має перейти із залежного тарифу до комерційного. Долав, що також порушено ст.218 КПК України щодо місця його проведення, так досудове розслідування здійснюється органом Черкаської поліції. Орган досудового розслідування просить застосувати запобіжний захід за найтяжчий злочин без врахування альтернативного застави. Звертає увагу, що на особу можна покласти встановлені обов`язки, що дає можливість застосування легшого запобіжного заходу. Щодо ризиків, вказує, що ризик переховування можна уникнути здачею закордонного паспорту. Ризик впливу на свідків є порушенням, адже досудове розслідування здійснюється п`ять років, за які відсутні будь які докази впливу на свідків. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є перебільшенням та слідчим не підтверджений. До матеріалів заперечення долучені додатки, які позитивно характеризують ОСОБА_4 , тобто він є меценатом, особою, яка допомагає ЗСУ, є депутатом. Підсумовуючи, вважає, що до ОСОБА_4 має бути застосовано запобіжний захід у вигляді застави, просить відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 підтримала виступ колеги. Додала, що мають бути дотримані положення ст.ст.171,178 КПК України. Щодо ризиків, а саме переховуватися, тяжкість вчиненого злочину не може бути єдиною підставою застосування суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під варто. Стороною обвинувачення не додано жодного доказу щодо необхідності застосування запобіжного заходу. ОСОБА_4 утримується в СІЗО, взято під варту за ч.4 ст.189 КК України. Щодо ризику знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, які ще не були віднайдені стороною обвинувачення, то враховуючи тривалість розслідування даного кримінального провадження (п`ятий рік), на думку сторони захисту, у підозрюваного були всі можливості здійснити знищення, приховання або спотворення речей та документів. Щодо ризику впливу на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, то кожен заявлений ризик сторони обвинувачення має бути підтверджено наявністю відповідних доказів того, що вказаний ризик може відбутися. Більш того, свавільне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тільки порушує гарантовані права особи. Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, захисник звертає увагу, сторона обвинувачення при доведенні його існування не надала відповідних підтверджень зазначеному, а обмежилась лише висловленням припущень про можливе перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню. Щодо ризику продовження злочинної діяльності та/або вчинення нового умисного злочину. Абстрактна можливість будь-якої спроби є недостатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Більш того, відсутні докази існування вказаних спроб. На доведення факту зазначеного ризику орган досудового розслідування посилається на те, ОСОБА_16 в рамках розслідування кримінального провадження № від 03.05.2024 року повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України. Варто зауважити на норми ст.88 КПК України, а саме, частину першу яка визначає, що докази, які стосуються підозрюваного, обвинуваченого або вчиненням ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, а також відомості щодо характеру або окремих рис характеру підозрюваного, обвинуваченого є недопустимими на підтвердження винуватості підозрюваного. Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Щодо обґрунтованості підозри, звертає увагу на те. що обґрунтованість підозри містить у собі два аспект. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. В обґрунтування, наводить позитивні характеристики підозрюваного ОСОБА_4 та підтримує письмове заперечення, яке приєднане до матеріалів справи. Просить застосувати запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі, передбаченому ч. 5 ст.182 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 підтримав виступ колег та повідомив, що наявні документи, повідомлення про підозру від 16.01.2025, які ОСОБА_4 отримав того ж дня. Станом на момент повідомлення про підозру вказані відомості не були внесені до ЄРДР. Тобто повідомлення про підозру відбулося без відповідного внесення. Це є безумовною підставою для відмовлення у задоволенні клопотання. Далі відбулося повідомлення про підозру за особливо тяжкий злочин без присутності адвоката. Звертає увагу на ч.1 ст.219 КПК України та постанову про зміну підслідності справи 2020 року, 2023 року змінюється підслідність. Тобто справа має бути закритою, оскільки закон зворотної дії в часі немає. ОСОБА_4 є просто фізичною особою, яка надавала енергію державі і отримувала кошти, тобто йому і не мала бути компенсована енергія, як суб`єкту господарювання. Звертає увагу на експертизу, експерт стає як експерт у квітні місяці і надає висновки на питання, які не має права відповідати. Експерти є самозванцями, керівник не давав їм права проведення на експертизу. Також звертає увагу на наявність висновку ОСОБА_17 щодо встановлення неефективності досудового розслідування, яка обов`язково має прояв, для прийняття рішення щодо зміни підслідності. Для цього необхідно зробити аналіз матеріалам, провести нараду, заслуховування та прийти до такого рішення. Заперечив та звернув увагу, що слідчий суддя позбавлений права самостійного збору доказів, дана ухвала не була додана до матеріалів клопотання, а тому не має братися до уваги. Також звернув увагу на доданий витяг із ЄРДР, яка також підтверджує, що на момент оголошення підозри перекваліфікації не було зроблено та не були внесені відомості до повідомлення про підозру до даного ЄРДР, що підтверджується доданими матеріалами.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію своїх захисників та пояснив, що у нього наявні всі документи на домоволодіння, все по закону, дотримувався його, щоб здійснити генерацію електричної енергії. Звернув увагу на свою особу, що утримується зараз в СІЗО по іншій справі, здійснював багато корисного, є депутатом місцевого значення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, заперечення сторони захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Положення статті 2 КПК України, передбачають, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України.

Таким чином, на даний час ОСОБА_4 , крім іншого, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

16.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які додані до матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви №12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" №35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому в провину злочинів, санкція одного з яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 05 до 12 років з конфіскацією майна.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Додатковим аргументом також може бути наявність іншого кримінального провадження, в якому утримується під вартою ОСОБА_4 , тобто, особі загрожує серйозність покарання, яка може відповідно може впливати на вказаний ризик і його наявність є обгрунтованою.

Крім того, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, для уникнення від кримінальної відповідальності, використовуючи своє становище депутата Підгородненської міської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району, Дніпропетровської області може використати свої зв`язки для знищення, приховання або спотворення документів, та інших доказів у кримінальному провадженню, які можуть бути використані як докази його вини. Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованим доводи слідчого та прокурора щодо наявності ризиків передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки останній зацікавлений у зміні ними своїх показань. У зв`язку з цим для ухилення від кримінальної відповідальності він може впливати на свідків шляхом умовлянь, залякувань, погроз, примусу, з метою зміни останніми їх показань на його користь. Таким чином він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч.4 ст.95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, звернути увагу на доводи органу досудового розслідування щодо схильності вчинення кримінальних правопорушень, яка проявилася також в тому, що ОСОБА_4 в рамках розслідування кримінального провадження № 0000066 від 03.05.2024 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України. Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак, ризик перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню вважаю недоведеним в силу зазначених обставин, на момент повідомлення підозри та вручення клопотання ОСОБА_4 перебував в СІЗО, був позбавлений можливості вчиненння будь-яких дій, які б шкодили досудовому розслідуванню, а тому даний ризик не доведений і залишається на рівні припущення, висловленого органом досудового розслідування.

Слідчий суддя також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, одружений, має на утриманні дитину, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність зазначених стороною захисту обставин, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення взагалі.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, та враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, сімейний стан.

В той же час, слід врахувати, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Слідчий суддя приходить до висновку, з урахуванням наявності ризиків передбачених статтею 177 КПК України, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що є неможливим застосування до підозрюваної таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт в силу зазначених ризиків, а також через необхідність відбування на даний час запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що унеможливлює застосування інших запобіжних заходів, перелічених стороною захисту.

Так, враховуючи особливості події кримінального правопорушення (місце, мету, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, тощо), вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування. Дане кримінальне провадження викликає важливий суспільний інтерес.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а особливо спілкування підозрюваного зі свідками у даному кримінальному провадженні, а також можливості вчинення інших протиправних діянь.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Щодо посилання сторони захисту на підставу відмови у задоволенні клопотання як необґрунтованості підозри, дані доводи спростовуються дослідженими доказами під час розгляду клопотання. Посилання на недопустимість доказів вини не береться до уваги, так як на даній стадії провадження не є очевидним, підлягає ретельному підходу дослідження в більш ширшому розумінні під час розгляду кримінального провадження по суті, слідчий суддя на даний час не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Законодавець застосував поняття «достатності підстав» вважати слідчому судді, щоб належно відреагувати для унеможливлення настання наслідків від встановлених ризиків.

Наявність групи ризиків знаходять своє підтвердження, при яких встановлена недостатність іншого такого запобіжного заходу крім тримання під вартою, при цьому аргументованим елементом є наявність кримінального провадження та усвідомлення принципу невідворотності покарання у разі визнання винним за двома кримінальними провадженнями.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваного, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає.

Водночас, згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. До вказаної необхідності приходжу через аргументовані доводи сторони захисту щодо особи підозрюваного та відсутності в даному кримінальному провадженні підозри на вчинення кримінальних правопорушень, що включають насильницькі дії, разом з тим звертаю увагу на наявність шкоди, яку вважає за необхідне встановити досудовим розслідуванням сторона обвинувачення, а тому варто застосувати заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст.183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст.177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

При обрахунку розміру застави слідчий суддя враховує частину 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII якою встановлено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Таким чином, при визначенні розміру прожиткового мінімуму, як розрахункової величини для визначення застави, слід застосовувати розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб встановлений Законом "Про бюджет на 2024 рік" на 1 січня поточного року, тобто 3028 грн.

За таких обставин, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, а саме те що підозрюваний раніше не судимий, одружений, має на утриманні дитину, та встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 визначити заставу у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 514 000 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч) грн. 00 коп., яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст.194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, застава у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків, передбачених п.п.1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Приймаючи рішення в частині розміру застави звертаю увагу, що ОСОБА_18 на даний час підозрюється що здійснив заволодіння також групою осіб, що вказує, на наявність вини інших осіб (за версією досудового розслідування причетність ще двох осіб) для настання шкоди у встановленому на даний час розмірі, а саме загальною сумою більше 4 200 000 гривень. Також, у період часу 18.11.2020 по 24.01.2024 ОСОБА_4 компенсовувалася постачальна енергія, тобто встановлену шкоду він спричинив триваючими діями в 3 роки та 2 місяці, тобто протягом значного часу, а не однією дією чи вчинком, що переплітається із недоведеністю органом досудового розслідування щодо сподівання, а також можливість внесення великого розміру застави, враховуючи зазначене, приходжу до висновку про застосування застави саме у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Щодо посилання сторони захисту на незаконність постанови щодо підслідності, оцінюється критично, так як вказана постанова реальна, має свою дію, є обов`язкова для виконання та оскарженню не підлягає, вказані доводи мають бути перевірені в комплексі із іншими обставинами при розгляді кримінального провадження по суті.

Щодо посилання сторони захисту на порушення права на захист ОСОБА_4 при врученні підозри та клопотання без присутності адвоката, варто зазначити, що особа утримувалася під вартою в момент вчинення даної дії прокурором, тому враховується специфіка неможливості виконання такої дії одномоментно за наявності адвоката. Законодавець не відносить вказані процедури до слідчих дій, саме проведення яких без участі адвоката констатує порушення на захист та має зворотні наслідки. Разом з тим, прокурором вручено підозра, а враховуючи віддаленість місця перебування підозрюваного від органу досудового розслідування і клопотання про застосування запобіжного заходу, виконано положення ч.2 ст.184 КПК України. Право сторони захисту реалізовано в ході розгляду поданого клопотання та надання можливості завчасного ознайомлення з ним та додатками до нього. Таким чином, доводи сторони захисту щодо порушення права на захист ОСОБА_4 перевірені в ході розгляду клопотання та не містять суттєвості, яка б впливала на результати розгляду клопотання.

Щодо посилання сторони захисту на відсутність ухвал слідчого судді, які мають бути додані до клопотання та продовжують строк досудового розслідування фактової справи, а відсутність яких має наслідок закриття провадження, варто зазначити наступне. На момент звернення із клопотанням, сторона захисту не ставила під сумнів наявність процесуальних строків досудового розслідування, а також, враховуючи принцип змагальності, не доводить спливу таких строків. В контексті встановленого в судовому засіданні, відомості в кримінальному провадженні внесені до ЄРДР від 15.05.2020, до наданого витягу із ЄРДР від 14.01.2025 також містять за ч.4 ст.190 КК України, що є тяжким злочином тому строк досудового розслідування, відповідно до ч.2 ст.219 КПК України, є 18 місяців щодо тяжкого злочину в редакції Кодексу до введення воєнного стану на території України та можливості не продовжувати вказані строки після його введення. Прокурор письмовою заявою повідомив про наявність ухвали слідчого судді з даного приводу, тому відсутня потреба додавати ухвалу до клопотання, а з її змістом можна ознайомитися в Реєстрі судових рішень. Враховуючи зазначене з даного приводу, а також, поведінку сторони захисту щодо протесту долучення подальших документів до провадження прокурором для вказаного підтвердження та не ознайомлення із рішенням у справі №183/2891/20, даний довід оцінюється критично, враховуючи принцип змагальності та не може бути єдиною підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Щодо вручення підозри без внесення відповідних змін до ЄРДР за версією сторони захисту, враховуючи принцип змагальності, не доведено в судовому засіданні, так як є припущенням без посилання на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування тому має бути перевірено на стадії судового розгляду при дачі оцінці як доказам матеріалам досудового розслідування чи належного ознайомлення та відповідного звернення стороною захисту реалізовуючи право на захист, щодо оскарження підозри.

При розгляді клопотання надана оцінка всім доводам сторін кримінального провадження, тому слідчий суддя приходить до вказаного рішення відповідно до зазначеної вище мотивації.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000746 від 15.05.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 5 ст.190, ч.2 ст.194, ч.4 ст.296, ч.2 ст.364, ч.ч.1, 3, 4 ст.358 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до16.03.2025, включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 514 000 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч) грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_4 , з-під варти, якщо відносно нього не діє інша ухвала, якою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі на рахунок: рахунок отримувача - UA0003652; Код банку отримувача (МФО) 820172; банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092, та надати документ, що підтверджує внесення застави слідчому, прокурору або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000746 від 15.05.2020.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- прибувати вчасно за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) із встановленими та доведеними органом досудового розслідування до його відома свідками у кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_4 у присутності слідчого чи прокурора;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного на строк 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали в частині застосування тримання під вартою визначити до 16 березня 2025 року, включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захисникам, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮУ для виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення копії.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 27.01.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1