Справа № 571/2366/24
Провадження № 1-кс/571/168/2025
У Х В А Л А

25 квітня 2025 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна - ОСОБА_3 , його представника-адвоката ОСОБА_4 , заступника начальника СВ ВП № 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000286 від 29.10.2024,-

встановив:

До Рокитнівського районного суду Рівненської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні №0000286 від 29.10.2024, накладеного ухвалою слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області арешту на телефон мобільний телефон «ІPhone 11», паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про народження ОСОБА_3 , грошові кошти в сумі 3030 (три тисячі тридцять) доларів США та 300 Євро, власником яких є ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання заявник вказує, що потреба у подальшому зберіганні арештованого майна відпала. Посилаючись на норми КПК України та Конституцію України просить клопотання про скасування арешту задоволити та вернути належне йому майно.

Представник власника майна у судовому засіданні просив клопотання задоволити з підстав викладених у ньому, зазначив, що необхідність у арешті майна відпала.

Власник майна - ОСОБА_3 уточнив, що просить повернути йому його свідоцтво про народження. Клопотання підтримав.

Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні посилався на те, що досудове розслідування триває, майно яке заявник просить повернути визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні. На телефоні зберігаються відомості, що мають важливе значення для кримінального провадження, оскільки ОСОБА_3 , спілкуючись по телефону отримував вказівки від особи, який координував його дії. З метою встановлення таких відомостей планується проведення слідчий дій з мобільним телефоном за участю спеціаліста структурного підрозділу кіберполіції. Через неможливість проведення попередньої експертизи телефону таку було слідчим відкликано. Гроші є знаряддям кримінального правопорушення і призначалися для того, щоб заплатити особі, яка мала перевести його через кордон, злочин вчинений з корисливою метою. Відтак, потреба у збереженні майна, як речового доказу не відпала. З цих підстав просив відмовити у задоволенні клопотання

Розглянувши клопотання та дослідивши докази, якими обґрунтовується клопотання, суд дійшов до наступного.

Встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000286 від 29.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, 29.10.2024 надійшло повідомлення старшого офіцера прикордонного оперативно-розшукового відділу Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 про те, що ним було виявлено ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , які мали намір незаконного перетнути державний кордон України, за сприянням невстановлених осіб, за грошову винагороду.

29.10.2024 заступником начальника СВ відділення поліції № 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції ОСОБА_5 на підставі письмової заяви ОСОБА_9 проведено огляд предметів в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон, грошові кошти та паспорт громадянина України для виїзду за кордон .

Вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, про що слідчим винесено постанову про визнання речових доказів.

Згідно з ч.2 ст.131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

З метою забезпечення збереження речових доказів, ухвалою суду від 01 листопада 2024 року накладено арешт, серед іншого, на: мобільний телефон «ІPhone 11», IMEI НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_4 , свідоцтво про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 , грошові кошти в сумі 3030 (три тисячі тридцять) доларів США, купюрами номіналом по 100 (сто) доларів (29 шт.), 50 доларів (1 шт.), 20 доларів (4 шт.), в сумі 300 (триста) євро купюрами номіналом по 20 євро (15 шт.), володільцем та власником яких є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши користуватися та розпоряджатися даним майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що необхідністю для накладення арешту на майно, слугувала достатність підстав вважати, що вилучені в ході огляду мобільний телефон використовувався як спосіб спілкування задля перетину державного кордону та комунікацією між організатором та особою, яка мала намір це зробити. Грошові кошти є предметом даного правопорушення, якими ймовірно мали б розрахуватися за доставку до місця переправлення. Оскільки ОСОБА_3 мав намір незаконно перетнути кордон України для подальшому виїзду у інші європейські країни, відсутні відомості про те, що спроби перетину кордону не повторяться, з огляду на що паспорт для виїзду за кордон, який є речовим доказом у кримінальному провадженні також не підлягає поверненню на даному етапі досудового розслідування.

Тому вилучене майно, яке відповідає критеріям ст. 98 КПК України є доказом та може містити відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 332 КК України, які в майбутньому можуть бути використані для доведення вини осіб, які організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України за попередньою змовою групою осіб, а тому з метою збереження речових доказів, було накладено арешт.

Доводи заявника не можуть бути підставами для скасування арешту майна, оскільки у клопотанні не наведено обставин, які свідчили б, що у накладенні арешту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. На даний час досудове слідство триває, арештоване майно відповідає критеріям, що визначені у ч.1 ст.98 КПК України. Остаточне процесуальне рішення у кримінальному провадженні не приймалося. Окрім того, планується проведення слідчих дій з вилученим мобільним телефоном не тільки ОСОБА_3 , а й інших учасників.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що у матеріалах кримінального провадження містяться вказівки заступника керівника Сарненської окружного прокуратури, а також доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.40 КПК України.

Вказані обставини є такими, що підтверджують заперечення слідчого щодо клопотання.

Спосіб арешту визначений до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, а питання про долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, що передбачено п. 9 ст. 100 КПК України.

Крім того, матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті. Суд вирішує питання в межах поданого клопотання.

Разом з тим, щодо вилученого свідоцтва про народження, видане на його ім`я та яке було при ОСОБА_3 під час спроби незаконного перетину кордону , слідчий суддя окремо зазначає, що будь-які слідчі дії з вказаним свідоцтвом не проводяться та не плануються, слідчий не заперечує щодо його повернення власнику.

Враховуючи мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження, характер кримінального правопорушення, а також ту обставину, що у межах даного кримінального провадження досудове розслідування продовжується, остаточне процесуальне рішення не прийнято, тому обмеження права власника майна виправдане метою накладення арешту і такий захід забезпечення кримінального провадження є пропорційним, тимчасовим, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.174, ст.309 КПК України,-

ухвалив:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_4 задовольнити частково.

Повернути ОСОБА_3 свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 .

В решті клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000286 від 29.10.2024 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: