Справа № 643/3352/25
Провадження № 1-кс/643/1147/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2025 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за скаргою ОСОБА_3 на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

ВСТАНОВИВ

В провадженні Московського районного суду м. Харкова (слідчий суддя ОСОБА_4 ) перебуває справа № 643/3352/25 за скаргою ОСОБА_3 на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР Харківським районним управлінням поліції № 2.

У скарзі ОСОБА_3 просить відвести слідчого суддю Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 .

В обґрунтування відводу зазначено, що слідчий суддя ОСОБА_4 був відповідачем у справі № 643/5842/16 за позовом ОСОБА_5 ОСОБА_6 . Також в обґрунтування відводу ОСОБА_3 посилається на неправомірні, на його думку, дії судді ОСОБА_4 під час розгляду інших справ, учасником яких є ОСОБА_3

ОСОБА_3 03.03.2025 надав телефонограму, згідно з якою просив розглядати заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 без його участі.

Слідчий суддя ОСОБА_4 надав заяву про розгляд відводу за його відсутності. Зазначив, що при вирішенні вказаного питання покладається на розсуд суду.

Ураховуючи наведене, суд розглядає заявлений відвід за відсутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 вказаного вище Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу, визначений ст. 75, 76 КПК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії", "Пуллар проти Сполученого Королівства", "Білуха проти України", наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 по справі № 277/599/15-к, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»). У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Оцінюючи доводи ОСОБА_3 відносно того, що слідчий суддя ОСОБА_4 був залучений в якості відповідача у справі № 643/5842/16, в якій ОСОБА_3 також приймав участь, суд враховує таке.

Як вбачається із загальнодоступних даних сайту «Судова влада», станом на час надходження касаційної скарги до Верховного Суду, ОСОБА_4 не був учасником судової справи № 643/5842/16. Згідно із загальнодоступними даними сайту «Судова влада» та Єдиного державного реєстру судових рішень, касаційну скаргу повернуто та, таким чином, провадження у вказаній справі закінчено.

З наведеного вбачається, що станом на даний час суддя ОСОБА_4 не є учасником цивільної справи, в якій ОСОБА_3 також приймає участь в якості учасника справи. Розгляд вказаної вище справи на даний час закінчений.

Оцінюючи інші аргументи ОСОБА_3 , суд керується таким.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду, в тому числі в постанові від 12.07.2018 у справі № 745/398/16-к, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Таким чином, суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 , приймаючи у інших судових справах певні процесуальні рішення, реалізовував процесуальні права, якими він наділений згідно з чинним законодавством України, та діяв у межах дискреційних повноважень, обираючи між відповідними альтернативними процесуальними рішеннями.

Незгода ОСОБА_3 з процесуальними рішеннями судді ОСОБА_4 в інших справах не може бути підставою для відводу судді ОСОБА_4 в даній справі.

Будь-яких доказів, які б об`єктивно підтверджувати упередженість судді ОСОБА_4 під час розгляду даної справи, суду не надано.

Більше того, відвід судді ОСОБА_4 заявлений безпосередньо у тексті скарги на бездіяльність органу досудового розслідування, тобто ще до того, як відповідна скарга розподілена в провадження судді ОСОБА_4 .

Таким чином, судом не встановлено обставин, з якими законодавство України пов`язує необхідність відводу слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду даної справи.

Ураховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення відводу та відмовляє у відповідній заяві ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 75, 76, 81, 369-372 КПК України

УХВАЛИВ

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за скаргою ОСОБА_3 на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1