Справа № 390/622/21
Провадження № 1-кп/390/82/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2024 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000143 від 13.04.2021, №0000124 від 10.02.2023, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Соколівське Кіровоградського району Кіровоградської області, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, неодружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.4 ст.185, ч.1 ст.361 КК України,

встановив:

На розгляді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, яке обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію підзахисного.

Згідно із ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, в межах заявленого клопотання, суд приходить до наступник висновків.

Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.111112 рішення ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії» від 1 березня 2007 року; п.85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України»).

Суд також враховує положення, викладені в рішенні ЄСПЛ по справі «Ноймайстер проти Австрії», відповідно до якого, позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. ст.12, 177 КПК України право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Враховуючи те, що запобіжним заходом обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винною у вчиненні злочину, а тому обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного (обвинуваченого) обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , судом враховано тяжкість пред`явленого обвинувачення, стадію розгляду справи (допит всіх учасників справи та дослідження письмових матеріалів); звільнення ОСОБА_5 від призначеного вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 серпня 2021 року покарання у виді 2-х років позбавлення волі із іспитовим строком на 2 роки (ухвала суду від 13.11.2024); розписку потерпілого ОСОБА_4 від 13.12.2024, в якій він зазначає, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, оскільки обвинуваченим повністю відшкодовано шкоду; закриття ухвалою суду від 04.12.2024 кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України.

З урахуванням сукупності наведених обставин, суд вважає що на цей час ризики, які слугували підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, значно зменшилися.

Тобто, вбачається, що наразі виключних обставин для утримання обвинуваченого під вартою немає, а наведені вище обставини можуть бути визнані судом такими, що свідчать про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала.

Отже, з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання є обґрунтованим і співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, як переховуванню обвинуваченого від суду, вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, так і перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, ризики чого є реальними та дійсними. Саме такий запобіжний захід може як запобігти імовірним ризикам, так і забезпечити належну поведінку обвинуваченого в процесі розгляду кримінального провадження в суді.

Таким чином, суд приходить до висновку про можливість зміни обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме у виді особистого зобов`язання, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 179, 194, 196, 331 КПК України, суд

постановив:

Задовольнити клопотання прокурора частково.

Змінити застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання до 13 лютого 2025 року, з покладенням наступних обов`язків, згідно з ч.5 ст.194 КПК України:

1) не виїжджати за межі Кропивницького району без дозволу суду та прибувати за викликом до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за першою вимогою;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали визначити до 13 лютого 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали закінчується о 12.30 год. 13 лютого 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти в залі суду та застосування до останнього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений о 09.40 год. 17 грудня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1