ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 953 / 1070 / 23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/ 594 /25 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.114-2 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_8 , за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 18.09.2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, без реєстрації, який проживає: АДРЕСА_1 , не є депутатом, не є особою з інвалідністю, працює КП «Харківський метрополітен» електромеханіком, з вищою освітою, розлученого, який має неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 який мешкає окремо, паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.114-2 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначено залишити у виді тримання під вартою у ДУ «Харківській слідчий ізолятор» до набуття вироком чинності.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішено обчислювати з 15 серпня 2022року, залікувавши термін перебування під вартою по день набрання цим вироком законної сили у строк відбуття покарання.

Застосовано спеціальну конфіскацію, зі зверненням на користь держави мобільного телефону «Nokia 6.1», модель ТА-1043, на дві сім картки з номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , imei НОМЕР_4 , imei НОМЕР_5 .

Вирішено питання щодо арешту майна та речових доказів, відповідно до ст.100,174 КПК України.

Згідно вказаного вироку, ОСОБА_7 звинувачується у тому, що Після початку військового вторгнення 24.02.2022р. о 05:00 збройних сил російської федерації на територію України, під час дії воєнного стану, введеного з 05:30 24.02.2022р. згідно Указу президента України ОСОБА_9 № 64/2022р. строк якого в подальшому продовжений, у громадянина України ОСОБА_7 , який з 24.02.2022, перебував за місцем своєї роботи в депо «Салтівське» КП «Харківський метрополітен» за адресою: м. Харків, вул. Академіка Барабашова, буд. 8, у невстановлений час, але не пізніше 18.06.2022, виник злочинний умисел, направлений на поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам.

Так, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 18.06.2022, ОСОБА_7 , у месенджері Viber перейшов за гіперпосиланням у телеграм-бот. Після чого з ним, за допомогою смс повідомлень, зв`язався користувач з нікнеймом « ОСОБА_10 », який представився, військовослужбовцем збройних сил рф та просив ОСОБА_7 надавати координати місць розташування військових ЗСУ, на що ОСОБА_7 погодився. Користувачем мобільного номеру НОМЕР_6 є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , військову службу проходить на посаді командира роти в/ч НОМЕР_7 ГРУ рф.

В подальшому, у період з 18.06.2022 по 13.08.2022, перебуваючи на території м. Харкова, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, направлений на поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчинене в умовах воєнного стану, з метою надання такої інформації представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України, використовуючи власний мобільний термінал з номерами телефонів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , добровільно та за власною ініціативою відправляв смс повідомлення з відповідною інформацією та робив скриншоти карт місцевості, на яких відмічав точки розташування військових та військової техніки ЗСУ на території м. Харкова та Харківської області, після чого, за допомогою графічних повідомлень у месенджері «Telegram», надсилав їх представнику іноземної держави з обліковим записом « ОСОБА_10 », який зареєстрований за ID НОМЕР_10 на номер мобільного оператора держави-агресора НОМЕР_6 .

Так, 18.06.2022, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, відправив скриншот карти місцевості м. Харкова, на номер мобільного оператора держави-агресора НОМЕР_6 з нікнеймом « ОСОБА_10 », виділив різними кольорами місцевість, та вказав, місце розташування військової техніки та особового складу ЗСУ за адресами: АДРЕСА_3 , позначив ділянки мосту, який знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_9, де на його думку, найкращі місця для нанесення удару військовослужбовцями російської федерації. Встановлено, що 18.06.2022 в ІНФОРМАЦІЯ_9 дислокувався особовий склад підрозділів ЗСУ, які виконували бойові завдання у вказаному районі, та військова техніка, яка залучались до надання відсічі збройній агресії російської федерації, при цьому інформація про дислокацію підрозділів за вказаними адресами у відкритому доступі офіційними джерелами не розміщувалась. Окрім того, у районах м. Харкова, а саме: район вул. Наталії Ужвій, вул. Леся Сердюка, вул. Героїв Праці у період 26.07.2022, 27.07.2022, 04.08.2022, 10.08.2022 було здійснено обстріли військовими збройних формувань ЗС рф.

Далі, 20.06.2022, ОСОБА_7 , продовжуючи виконувати свій протиправний умисел, направлений на поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, відправив смс повідомлення на номер мобільного оператора держави-агресора НОМЕР_6 з нікнеймом « ОСОБА_10 », надавши інформацію, що 26.05.2022 на територію «ІНФОРМАЦІЯ_10» заїхав невідомий підрозділ військовослужбовців ЗСУ, які ведуть с тієї місцевості вогонь. Встановлено, що 20.06.2022 на території «ІНФОРМАЦІЯ_10» м. Харкова дислокувались особовий склад підрозділів ЗСУ, які виконували бойові завдання у вказаному районі, та військова техніка, яка залучались до надання відсічі збройній агресії російської федерації, при цьому інформація про дислокацію підрозділів за вказаними адресами у відкритому доступі офіційними джерелами не розміщувалась

Крім того, 21.06.2022 ОСОБА_7 , продовжуючи виконувати поставлені представником ЗС РФ завдання, відправив на номер мобільного оператора держави-агресора НОМЕР_6 з нікнеймом « ОСОБА_10 », скриншот карти місцевості сел. Безруки Харківського району Харківської області, вказавши при цьому координати: ІНФОРМАЦІЯ_11, та надав інформацію про переміщення та рух військової техніки, яка залучались до надання відсічі збройній агресії рф. Встановлено, що 21.06.2022 на території сел. Безруки Харківського району Харківської області дислокувались особовий склад підрозділів ЗСУ, які виконували бойові завдання у вказаному районі, та військова техніка, яка залучались до надання відсічі збройній агресії російської федерації, при цьому інформація про дислокацію підрозділів за вказаними адресами у відкритому доступі офіційними джерелами не розміщувалась.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у періоди 02.07.2022, 17.07.2022, 18.07.2022, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, направлений на поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, відправив скриншот карти місцевості м. Харків, на номер мобільного оператора держави-агресора НОМЕР_6 з нікнеймом « ОСОБА_10 », вказав про переміщення військової техніки ЗСУ з «ІНФОРМАЦІЯ_8 », при цьому, надав інформацію про напрямок руху, та щодо дислокації військовослужбовців ЗСУ. Встановлено, що у періоди 02.07.2022, 17.07.2022, 18.07.2022, на території «ІНФОРМАЦІЯ_12» за адресою: АДРЕСА_5, дислокувались особовий склад підрозділів ЗСУ, які виконували бойові завдання у вказаному районі, та військова техніка, яка залучались до надання відсічі збройній агресії російської федерації, при цьому інформація про дислокацію підрозділів за вказаними адресами у відкритому доступі офіційними джерелами не розміщувалась.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, 10.07.2022, ОСОБА_7 , відправив смс повідомлення, на номер мобільного оператора держави-агресора НОМЕР_6 з нікнеймом « ОСОБА_10 », вказав про місце розташування військової техніки ЗСУ, яка залучались до надання відсічі збройній агресії російської федерації біля ІНФОРМАЦІЯ_13». Встановлено, що 10.07.2022 на території м. Харкова, а саме біля ІНФОРМАЦІЯ_13», дислокувались особовий склад підрозділів ЗСУ, які виконували бойові завдання у вказаному районі, та військова техніка, яка залучались до надання відсічі збройній агресії російської федерації, при цьому інформація про дислокацію підрозділів за вказаними адресами у відкритому доступі офіційними джерелами не розміщувалась

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 28.07.2022, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, направлений на поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, відправив смс повідомлення разом зі скриншотом карти місцевості сел. Докучаєвське Харківського району Харківської області, на номер мобільного оператора держави-агресора НОМЕР_6 з нікнеймом « ОСОБА_10 », на вказаному скриншоті вказав координати: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , за якими знаходиться « ІНФОРМАЦІЯ_4 », при цьому, надав інформацію, що там дислокуються військовослужбовці ЗСУ. Встановлено, що 28.07.2022 на території «гуртожитку ІНФОРМАЦІЯ_14» за координатами: ІНФОРМАЦІЯ_15, дислокувались особовий склад підрозділів ЗСУ, які виконували бойові завдання у вказаному районі, та військова техніка, яка залучались до надання відсічі збройній агресії російської федерації, при цьому інформація про дислокацію підрозділів за вказаними адресами у відкритому доступі офіційними джерелами не розміщувалась.

Далі, 01.08.2022 ОСОБА_7 , продовжуючи виконувати поставлені представником ЗС РФ завдання, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, направлений на поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, відправив смс повідомлення разом зі скриншотом карти місцевості м. Харкова, на номер мобільного оператора держави-агресора НОМЕР_6 з нікнеймом « ОСОБА_10 », де вказав координати: ІНФОРМАЦІЯ_16, та надав інформацію, що за координатами розміщується військова бойова техніка ЗСУ. Встановлено, що 01.08.2022 за координатами: ІНФОРМАЦІЯ_16, дислокувались особовий склад підрозділів ЗСУ, які виконували бойові завдання у вказаному районі, та військова техніка, яка залучались до надання відсічі збройній агресії російської федерації, при цьому інформація про дислокацію підрозділів за вказаними адресами у відкритому доступі офіційними джерелами не розміщувалась

Також 03.08.2022, ОСОБА_7 продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, направленого на поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, відправив смс повідомлення та скриншот з мапи м. Харкова з обведеною місцевістю біля ІНФОРМАЦІЯ_17», на номер мобільного оператора держави-агресора НОМЕР_6 з нікнеймом « ОСОБА_10 » вказав при цьому місце розташування військової техніки ЗСУ. Встановлено, що 03.08.2022, біля ІНФОРМАЦІЯ_17» у м.Харкові, дислокувались особовий склад підрозділів ЗСУ, які виконували бойові завдання у вказаному районі, та військова техніка, яка залучались до надання відсічі збройній агресії РФ, при цьому інформація про дислокацію підрозділів за вказаними адресами у відкритому доступі офіційними джерелами не розміщувалась

Крім того, 13.08.2022, ОСОБА_7 продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, направленого на поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, відправив смс повідомлення та скриншот з мапи м. Харкова на номер мобільного оператора держави-агресора НОМЕР_6 з нікнеймом « ОСОБА_10 », позначив різними кольорами місцевість району Північної Салтівки, вказавши при цьому місце розташування особового складу ЗСУ та військової техніки. Встановлено, що 13.08.2022 на території м. Харкова, в районі Північної Салтівки, дислокувались особовий склад підрозділів ЗСУ, які виконували бойові завдання у вказаному районі та військова техніка, яка залучались до надання відсічі збройній агресії РФ, при цьому інформація про дислокацію підрозділів за вказаними адресами у відкритому доступі офіційними джерелами не розміщувалась.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані судом за ч.3 ст. 114-2 КК України, а саме - поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі ІНФОРМАЦІЯ_30 або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам, за відсутності ознак державної зради або шпигунства.

Вказаний вирок було оскаржено захисником обвинуваченого. За наслідком розгляду даної апеляційної скарги, ухвалою Харківського апеляційного суду від 15.04.2024 року апеляційна скарга захисника задоволена частково, вирок Київського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_7 змінено, шляхом пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання до 10 (десять) років.

Ухвала апеляційного суду від 15.04.2024 року була оскаржена в касаційному порядку прокурором та захисником обвинуваченого. За наслідком розгляду вказаних апеляційних скарг, 10.12.2024 постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, ухвалено постанову, якою касаційні скарги прокурора та захисника обвинуваченого задоволено частково. Ухвалу Харківського апеляційного суду від 15.04.2024 року щодо ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції, з огляду на порушення судом апеляційної інстанції вимог п.2 ч.1 ст.419 КПК України та залишення поза увагою доводів апеляційної скарги захисника, які не були викладені та детально проаналізовані, внаслідок чого, їм не надано конкретних відповідей, з детальним обґрунтуванням їх відхилення та підстав, з яких апеляційну скаргу в цій частині визнано необґрунтованою

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі на вирок суду першої інстанції від 18.09.2024 року, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким кваліфікувати дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 114-3 КК України та призначити йому покарання у межах санкції даної статті.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник посилається на відсутність у вироку належних мотивів, з яких суд першої інстанції дійшов висновку щодо призначення обвинуваченому покарання у максимальному його розмірі, не врахувавши того, що обвинувачений є раніше не судимим, жодного разу не притягався до кримінальної відповідальності, визнає інкриміновану подію, але відкидає мотиви вчинення злочину, посилаючись на тяжкий психологічний стан, що пов`язаний з обстрілами м. Харкова, відсутністю домівки, яка на той момент була під окупацією, в смт. Слатине, а також за відсутності обтяжуючих вину обставин.

Як вказує захисник, у вироку такі обставини не вказано та не переліченою, а обвинувальним актом не встановлено. Вважає, що обтяжуючою вину ОСОБА_7 обставиною, не може бути визнано його дії у період воєнного стану, яка зазначена єдиною у обвинувальному акті, оскільки дана обставина є вже переліченою та вказаною у диспозиції статті, за яку особу визнано винною.

Як зазначає захисник, відповідно до відомостей, вказаних у обвинувальному акті, він звинувачується у тому, що вказав, шляхом повідомлення у месенджері Телеграм, місце розташування військової техніки на ІНФОРМАЦІЯ_18, у період 26.07.2022, 27.07.2022, 04.08.2022, 10.08.2022 було здійснено обстріли військовими збройних сил рф. Але, як зазначає захисник, ОСОБА_7 отримав дану інформацію з відкритих джерел - а саме з Телеграм каналів « ІНФОРМАЦІЯ_5 », інших загальнодоступних інформаційних каналів. Дана обставина підтверджується тим, що у період з 23.02.2022 по 15.08.2022 року (момент затримання), він практично не покидав територію метрополітену, де був вимушений мешкати, що підтверджено довідкою від 20.08.2022,, а також показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , бо територія була закритою і ключи передавалися один одному,

А тому, на переконання захисника, даний факт підтверджує те, що ОСОБА_7 особисто не мав жодної можливості перебувати у віддалених від метрополітену точках м. Харкова, тим більше у смт. Докучаєво та с. Безруки. Відповідно, іншого джерела, аніж інформаційні телеграм канали, на переконання захисника, він не мав, а перебування ЗСУ за вказаними в обвинувальному акті адресами, які є значно віддаленими від території метрополітену (АДРЕСА_6), отримував з Телеграм каналів, а у подальшому пересилав, чого він не оспорює.

Захисник вважає, що між діями обвинуваченого та обстрілами збройних сил рф відсутній взаємозв`язок, оскільки минав понад місяць між розповсюдженням інформації обвинуваченим та обстрілами Збройних сил, зокрема, щодо АДРЕСА_7 обвинуваченим надана інформація 18.06.2022 року, а обстріли здійснені 26.07.2022, 27.07.2022, 04.08.2022, 10.08.2022, тобто, минув місяць між діями та відповідними наслідками і навіть після повторного обстрілу, місце дислокацій Збройних сил України змінено не було. Аналогічно і 20.06.2022, обвинувачений зазначив, що місяць тому, 26.05.2022 на території ІНФОРМАЦІЯ_10 заїхали ЗСУ. Зазначене, на думку захисника, підтверджує відсутність причинно-наслідкового зв`язку з між діями обвинуваченого та обстрілами рф дислокації ЗСУ.

Натомість, як зазначає захисник, суд не приймав даний факт до уваги. Більш того, як вказує захисник, матеріалами кримінальної справи не підтверджено, що дії його підзахисного завдали б тяжкі наслідки, немає також підтвердження загибелі людей. Даний факт не інкримінується йому і також у обвинувальному акті. Тим не менш, на думку захисника, обвинуваченому призначено покарання у максимальному розмірі, що передбачений ч.3 ст.114-2 КК України.

Як зазначає захисник, 21.06.2022 ОСОБА_7 був відправлений скріншот місцевості с. Безруки, із зазначенням про розташування там ЗСУ, проте, він там ніколи не був, оскільки не покидав території метрополітену. При цьому, як зазначає захисник, координати с. Безруки містяться у загальному доступі в Гугл картах, а підтвердження того, що саме за координатами ІНФОРМАЦІЯ_11 розташовувалися ЗСУ, стороною обвинувачення не надано, загальне місцерозташування с. Безруки, є інформацію з відкритим доступом, узагальнене місце розташування ЗСУ у даному селищі, неможливо сприймати таким, що є придатним до ідентифікації на місцевості, оскільки селище складається із переліку вулиць та будинків, а отже, загальне місце розташування ідентифікувати неможливо. Аналогічно, і 02.07.2022, 17.07.2022, 18.07.2022 обвинувачений зазначив, що на території ІНФОРМАЦІЯ_19 дислокувались ЗСУ, 10.07.2022 зазначив, що біля ІНФОРМАЦІЯ_20», 28.07.2022 зазначив, що на території гуртожитку ІНФОРМАЦІЯ_21 дислокувались ЗСУ, що не заперечувалось самим ОСОБА_15 , що є фактичним визнанням вини, але, як вказує захисник, обвинувачений отримав дану інформацію із відкритих джерел, бо території метрополітену не покидав, а ІНФОРМАЦІЯ_20» знаходиться на відстані 14 км. від депо, понад 20 хвилин їзди на машині та понад 2 години пішки, а гуртожиток ІНФОРМАЦІЯ_21, знаходиться на відстані близько 20 км від депо метрополітену, що понад 30 хв. їзди на машині і понад 3 год. пішки, а місце їх розташування є загальнодоступним на Гугл-картах.

Крім того, захисник зазначає, що у вироку зазначено про дії ОСОБА_15 щодо реєстрації його у телеграм-боті ІНФОРМАЦІЯ_6 , а на арк.35 т.2 міститься переписка з ОСОБА_26 з особистого телефону ОСОБА_15 , але в обвинувальному акті не міститься жодної інформації обвинувачення ОСОБА_15 у переписці з даним абонентом або передачі йому будь-яких даних. Номер телефону не співпадає з телефоном НОМЕР_6 « ОСОБА_16 ». Тим не менш, як вказує захисник, вироком від підзахисному інкриміновано такі дії. А тому вважає, що суд при ухваленні вироку, вийшов за межі обсягу обвинувачення, який інкриміновано ОСОБА_7 , що є істотним порушенням.

Обставиною, що впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого, на переконання захисника, є те, що він обвинувачується у тому, що надав інформацію саме представникам держави агресора ( ч.3 ст.114-2 КК України), а не ч.2 ст.114-2 КК України, за яким обвинуваченого кваліфікувало первісною підозрою. Єдиним, на думку захисника, доказом кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст.114-2 КК України, є лист №70/6-4815 від 17.08.2022 (а.с.79 т.1), де вказано, що ОСОБА_11 , є командиром роти ГРУ, тел. НОМЕР_6 . На думку захисника, даний лист не може бути прийнятий судом як належний доказ, оскільки ним зазначено, що даний факт був встановлений, але на підставі яких доказів та ким було встановлено, якими документами підтверджено, захиснику не зрозуміло, оскільки цей лист було направлено Начальником ІНФОРМАЦІЯ_22 де він фактично інформує себе, тобто СБУ, про дані щодо ОСОБА_11 , проте, як зазначає захисник, суд бере цей доказ до уваги і сприймає як належний, а інших доказів, які б вказували на вірність кваліфікації саме за ч.3 ст.114-2 КК України, на переконання захисника, немає, а тому, даний доказ не може впливати на остаточну кваліфікацію дій обвинуваченого.

На підставі викладеного, просить вирок скасувати та ухвалити новий, який перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ч.2 ст.114-2 КК України.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений та захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав вирок законним та обґрунтованим.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, думку прокурора з приводу апеляційної скарги, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги та з урахуванням вимог ст. 439 КПК України.

Колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого встановила, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визначеного судом обсягу, дослідив обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, дав належну правову оцінку, правильно кваліфікував його дії та обґрунтовано дійшов висновку про його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.114-2 КК України, а саме, як : поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі ІНФОРМАЦІЯ_30 або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам, за відсутності ознак державної зради або шпигунства.

Як вбачається з матеріалів справи, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст. 114-2 КК України, не визнавав та в судовому засіданні пояснив, що не визнав. Пояснив, що з початку нападу рф на Україну постійно перебував за своїм місцем роботи в депо «Салтівське» КП «Харківський метрополітен». По звуках пострілів чув, розташування поряд з територією депо підрозділів ЗСУ. Боявся обстрілів у відповідь і щоб відвернути цю небезпеку, зберегти від обстрілів депо та співробітників, які там жили і працювали, надавав ОСОБА_17 інформацію, яку брав з відкритих джерел, - каналів « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та каналу ІНФОРМАЦІЯ_23 в месенджері «Телеграм». Про заборону надання офіційно не оприлюдненої інформації, не знав, кому саме надає інформацію також не знав, того що ОСОБА_18 представник держави-агресора не розумів, тому пропозиція ОСОБА_19 надсилати данні про розташування позицій ВСУ не здалась йому дивною. Правоохоронні органи про спілкування з ОСОБА_20 не повідомляв. З території депо майже не виходив, а коли виходив, то з дозволу начальника.

Проте, незважаючи на невизнання ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.114-2 КК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з додержанням вимог ст.23 КПК та на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими в їх взаємозв`язку, відповідно до ст. 94 КПК України, дійшов правильного висновку про наявність в діях обвинуваченого саме складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.114-2 КК України, а не ч.2 ст.114-2 КК України, як про те стверджує захисник обвинуваченого в апеляційній скарзі, посилаючись на відсутність доказів, окрім листа №70/6-4815 від 17.08.2022, які б підтверджували, що обвинувачений надавав інформацію саме представникам держави агресора.

Так, диспозиція статті 114-2 КК України передбачає кримінальну відповідальність за несанкціоноване поширення інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україну, рух, переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Частиною 2 статті 114-2 КК України передбачено відповідальність за поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі ІНФОРМАЦІЯ_30 або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Частина 3 статті 114-2 КК України, передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені за попередньою змовою групою осіб або з корисливих мотивів, або з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам, або іншим незаконним збройним формуванням, або якщо вони спричинили тяжкі наслідки, за відсутності ознак державної зради або шпигунства. Кваліфікованими ознаками вказаного злочину є дії вчинені за попередньою змовою групою осіб або з корисливих мотивів, або з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам, або іншим незаконним збройним формуванням, або якщо вони спричинили тяжкі наслідки.

Кримінальна відповідальність за поширення військово значущої інформації настає у чітко визначених випадках, зокрема, коли поширювана інформація про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україну, у тому числі про їх переміщення територією України, раніше не розміщувалася (не поширювалася) у відкритому доступі ІНФОРМАЦІЯ_30, Головним управлінням розвідки Міністерства оборони України чи Службою безпеки України або в офіційних джерелах країн-партнерів (ч. 1 ст. 114-2 КК України).

Коли поширювана інформація про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, уможливила їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі ІНФОРМАЦІЯ_30 або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану (ч. 2 ст. 114-2 КК України).

При цьому, кримінальна відповідальність за поширення військово значущої інформації обтяжується у тому разі, якщо дії, передбачені частиною 1 або 2 статті 114-2 КК України, вчинені:

-за попередньою змовою групою осіб;

-з корисливих мотивів;

-з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України (російській федерації), або її представникам, або іншим незаконним збройним формуванням (так званим «ДНР» чи «ЛНР»);

-якщо вони спричинили тяжкі наслідки.

В даному випадку, з наданих стороною обвинувачення доказів вбачається, що обвинувачений зазначену інформацію передавав не будь-кому, а конкретному представнику ГРУ рф ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , приналежність якого до зазначеної структури підтверджено дослідженими судом доказами, зокрема, і відповіддю від 17.08.2022р. за вих. № 70/5/2-135, на виконання доручення № 70/6-4815.

Згідно наданої відповіді встановлено, що користувачем мобільного телефону НОМЕР_6 , з нікнеймом « ОСОБА_22 », який зареєстрований за ID НОМЕР_10 і якому ОСОБА_7 надавав інформацію з власних номерів телефонів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , за допомогою смс повідомлень та скріншотів карт місцевості із зазначенням координат, місць розташування військових ЗСУ, рух або переміщення ЗСУ, є - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проходить військову службу на посаді командира роти в/ч НОМЕР_7 ГРУ рф. (т.1 а.с.79).

Підстави вважати надану Заступником начальника 2 відділу ГВ ЗНД Управління СБУ в Харківській області ОСОБА_23 відповідь від 17.08.2022р. за вих.№ 70/5/2-135 на виконання доручення № 70/6-4815, неналежним доказом, у колегії суддів відсутні, оскільки вказаний доказ відповідає вимогам ст.ст. 85, 86 КПК України та у сукупності з іншими доказами по справі, свідчить про правильність кваліфікації дій обвинуваченого саме за ч.3 ст.114-2 КК України.

Слід врахувати, що здійснюючи спілкування з вказаною особою, обвинувачений ОСОБА_7 усвідомлював, що надає інформацію саме представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України, оскільки під час їх листування, вказана особа зазначила, що є офіцером ВС рф, зазначивши при цьому, що в подальшому всю розвідувальну інформацію обвинуваченому слід передавати саме на цей канал, попередивши про заходи конспірації (протокол огляду речей і документів від 15.08.2022 з фото таблицями до нього а.с.108 т.1.) На що обвинувачений ОСОБА_7 повідомив про власну обізнаність щодо конспірації та готовність її дотримуватись, а також про прихильність з 14 року.

Тому посилання обвинуваченого на необізнаність у тому, що він надає інформацію саме представнику країни агресора, суд апеляційної інстанції сприймає критично, та розцінює як намагання обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності, оскільки зміст листування обвинуваченого та характер їх переписки свідчить про те, що обвинувачений розумів, що надає інформацію саме представнику країни агресора. Вказане також підтверджується і протоколом затримання особи, підозрюваної у скоєнні злочину від 15.08.2022 року (а.с.85-88 т.1), згідно якого, під час затримання ОСОБА_7 пояснив, що свою провину визнає, з підставами затримання погоджується, про обставини скоєння пояснив, що наприкінці березня 2022 року за активним посиланням у месенджері Вайбер, перейшов у телеграм-бот. Після чого, з ним, за допомогою смс повідомлень зв`язався « ОСОБА_10 », який представився як військовослужбовець рф. Вказаний військовослужбовець просив його надавати координати місць розташування військових ЗСУ. Після чого він добровільно за власною ініціативою робив скріншоти карт місцевості, на яких відмічав точки розташування військових та військової техніки ЗСУ на території м. Харкова та Харківської області.

Крім цього, 13.07.2022 об 23:05:06 вказаною особою було надіслано обвинуваченому смс повідомлення, в якому він зазначив інформацію, зміст якої дає можливість читко розуміти, що надана ним інформація надається саме представнику держави-агресора, а саме: « Доброго времени. Информация поступает из разных источников (средствами объективного контроля и иных источников), это и аероразведка, спутниковые снимки, показания военнопленных, развединформация от лиц, которые лично таковой располагают. Каждый ответственный сотрудник, обрабатывает и передает полученную информацию в аналитику, где данные, полученные из разных источников сопоставляются и дополнительно проверяются. После передается далее, для принятия решений. Также руководители частей и подразделений принимающих непосредственное участие в СВО, могут принимать решения самостоятельно, для поражения той или иной цели, исходя из имеющейся у них информации. Посему, в каждом случаи нужно разбираться. Информацию от вас принял, буде разбираться. Благодарю!» ( протокол огляду носія інформації micro SD Apace №197/ГВ ЗНД, який містить папки «EvidenceCollection» та «EvidenceCollection1», а.с. 194-185,т.1)

Аналізуючи зміст листування обвинуваченого з користувачем мобільного телефону НОМЕР_6 , з нікнеймом « ОСОБА_22 », який зареєстрований за ID НОМЕР_10 , а саме - з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_7 ГРУ рф, можна дійти обґрунтованого висновку, що обвинувачений в період часу з 18.06-13.08.2022 в період дії воєнного стану в Країні, проявляв активну свідому участь у зборі інформації не лише за власної ініціативи але й за дорученням офіцера ГРУ рф, що вказує на усвідомлення ним всіх фактичних обставин, їх наслідків та соціального значення діяння, а саме того, що він здійснює поширення інформації про переміщення, рух або розташування ЗСУ, за можливості їх ідентифікації на місцевості та надає інформацію саме представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України. При цьому вказана інформація за вказаними ним адресами, у відкритому доступі офіційними джерелами, не розміщувалась, тобто, інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом або іншими органами військового управління Збройних Сил України.

Поширюючи цю інформацію обвинувачений усвідомлював, що вона може призвести до обізнаності противника про переміщення та розгортання військ ЗСУ, їх кількість, місця та райони розташування, маршрути руху, а також до обізнаності противника про результати ракетних ударів по об`єктах критичної інфраструктури нашої Держави, про результати ракетних ударів по військових об`єктах (пунктах), дозволити противнику встановити конкретне місце розміщення сил і засобів підрозділів протиповітряної оборони.

При цьому, діяв обвинувачений з прямим умислом, усвідомлюючи, що його діяння вчиняються на шкоду зовнішній та внутрішній безпеці (інтересам) України та передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання. Вказане підтверджується протоколом огляду речей і документів від 15.08.2022 року з фото таблицями до нього (а.с.91- 108), а саме належного обвинуваченому особисто мобільного телефону «Nokia 6.1», модель ТА-1043, на дві картки з тел. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , imei НОМЕР_4 , imei НОМЕР_5 , який він добровільно надав для огляду.

В додатках до вказаного протоколу огляду містяться фото таблиці, на яких зображене листування обвинуваченого з особою з нікнеймом « ОСОБА_10 », зокрема, на а.с.105-106 т.1 на прохання « ОСОБА_16 » такого змісту: «Прошу по возможности уточнять откуда информаціия (своими глазами, от доверенных лиц или же не подтвердженным данным) Также актуальность той или иной информации, дату и время» обвинувачений відповів, що інформацію отримує особисто, вказавши, що сам їздив на автомобілі, а також зазначив, що це саме його аналітика, оскільки довелося поговорити лише з однією особою, використовуючи карту.

Також вказане підтверджується протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з електронних інформаційних систем від 17.10.2022 з додатками флеш-носієм №197 про зняття інформації з електронних інформаційних систем, - мобільного терміналу НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , imei НОМЕР_4 , imei НОМЕР_5 , а саме: скачані всі файли з мобільного терміналу на носій інформації micro SD Apace №197/ГВ ЗНД та встановлено, що на диску «Е» знаходиться папка «EvidenceCollection» в якій розміщено файл «EvidenceCollection_2022-09-30_Отчет», в якому з 3311 по 3349 сторінку вбачається використання ОСОБА_7 месенджеру «Telegram» з нікнеймом « ОСОБА_24 » та зафіксована його переписка з абонентом месенджеру «Telegram» з нікнеймом « ОСОБА_10 », зареєстрованим за НОМЕР_11 (т.1 а.с.125-126).

Крім цього, листування обвинуваченого з представником країни агресора підтверджується протоколом огляду від 02.01.2023 року, з додатками, під час якого оглянутий розсекречений носій інформації, а саме - micro SD Apace №197/ГВ ЗНД, на якій міститься переписка ОСОБА_7 в месенджері «Telegram» з мобільного терміналу номер НОМЕР_2 з абонентом в месенджері «Telegram» нікнеймом « ОСОБА_10 », зареєстрованим за ID НОМЕР_10 з 3311 по 3349 сторінку.

Зокрема, на сторінках 3311,3312,3313 наявні смс повідомлення, де ОСОБА_7 повідомляє « ОСОБА_25 », що знаходиться в м. Харкові, електродепо Салтівське та в разі приходу ЗСУ, зобов`язується видалити номер і телеграм, а також очистити телефон. На цій же сторінці міститься їх переписка, де « ОСОБА_10 » представляється ОСОБА_7 , як з офіцер ВС рф, з проханням передавати всю інформацію за цим каналом. Також обвинувачений повідомляє про свою прихильність з 14 року. Крім цього, обвинувачений у смс листуванні вказує, що інформацію отримує особисто, їздить на автомобілі ( а.с.173-174, 193-194 т.1).

Далі, ОСОБА_7 повідомляє про розташування ЗСУ з чужих слів та за власними спостереженнями в ході пересування містом Харків, про те, коли та звідки чув постріли, вантажоспроможність мостів, куди ЗСУ перевозили озброєння, як і о котрій годині виїздила вантажівка з військового шпиталю, коментує надіслані ним скріншоти мап з координатами, повідомляє про власне пересування містом з метою уточнення та здобутку даних дислокації особового складу та озброєння підрозділів ЗСУ, наслідків обстрілів, місць, звідки здійснюються постріли, куди потрапляють влучання і т.п. (т.1 а.с.173-275);

Зокрема, на сторінці 3338 та 3343 наявні смс повідомлення, в яких обвинувачений повідомляє « ОСОБА_16 », щодо складів боєприпасів ЗСУ, які він, скільки проїжджав, не бачив та зараз поїде туди та подивиться ще раз, яке надіслане 14.07.2022 об 06:19:25 та10:36:00. Також на сторінці 3341 міститься смс повідомлення, де він зазначає, що буде 18 числа з 10 до 14 години знаходитись біля ІНФОРМАЦІЯ_7 та подивиться, що там відбувається, яке надіслане 17.07.2022 об 21:00:18, а також щодо місця мешкання ЗСУ, яке він не може точно вказати на карті та завтра поїде та точно прорахує, оскільки в трамваї незручно було на карті помітки робити, яке надіслано 18.07.2022 об 16:37:46. Крім того, на сторінці 3344 повідомляє щодо залізничної ІНФОРМАЦІЯ_24, яке не вдалося йому прорахувати, оскільки сьогодні, тобто, 19.07.2022, йому не вдалося попасти до цього району, зазначивши при цьому, що проїжджаючи мимо, йому вдалось перерахувати кількість військових ЗСУ. Крім цього, в повідомленні, які міститься на сторінці 3348, від 03.08.2022, повідомляє, що зараз знаходиться «без коліс» та інформацію буде здобувати іншим чином. Також повідомляє про пересування його центром міста, в районі метро ІНФОРМАЦІЯ_25 та південної частини міста Харкова, та щодо його перебування в місті 5го числа, де він буде перевіряти пару місць та запитує щодо переваг місць, де йому потрібно пройтись (а.с.185, 186, 187, 188, 190, 221,222 т.1).

Крім цього, на пропозицію « ОСОБА_16 » пересуватись безпечно та вигадувати кожен раз легенду, щодо своїх мотивів перебування в тому чи іншому місці, обвинувачений вказує, що має знайомих по всьому місту та з цим проблем не буде. (а.с.223 т.1)

Вказане в черговий раз спростовує покази обвинуваченого щодо неможливості покидати приміщення метрополітену, в якому він знаходився і свідчить про те, що він вільно пересувався містом на автомобілі та міському транспорті, отримуючи інформацію особисто. Крім цього, надані свідками показання, спростували версію обвинуваченого щодо неможливості покидати територію метрополітену, які також зазначили, що не контролювали його і він міг покидати територію метрополітену.

Твердження захисника щодо відсутності взаємозв`язку між діями ОСОБА_7 та обстрілами збройних сил рф спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме, запитами слідчого про надання інформації щодо дійсного знаходження підрозділів військових частин ЗСУ за координатами, які повідомляв ОСОБА_7 , а також відповідей Військових частин про наявність за вказаними координатами обстрілів. При цьому, вказана обвинуваченим інформація, яку він надавав особі « ОСОБА_10 », у відкритому доступі та засобах масової інформації не висвітлювалась.

Вказане підтверджується наступними доказами:

Запитом слідчого № 4884 від 16.08.2022р. та відповіддю Національної гвардії України № 40/17/12-1300 від 17.08.2023р. з якої вбачається, що в період з 15.03.2022р. за координатами ІНФОРМАЦІЯ_26, вказаними у запиті були розгорнуті та перебували підрозділи ЗСУ, задіяні для відсічі збройної агресії, прикриття міста від нападу і які були обстріляні противником 26.07.2022р, 27.07.2022р., 04.08.2022р., 10.08.2022р., інформація про розміщення, бойові порядки, маршрути та час переміщення підрозділів ЗСУ у відкритому доступі не розміщувалась ( т.1 а.с.113-114; 115);

Запитом слідчого вих..№ 70/6-7246 від 29.08.2023р. та відповіддю військової частини НОМЕР_12 вих.№ 40/17/12-1948 від 12.10.2022р. з якої вбачається, що в період з 18.06.2022р. по 13.08.2022р. за координатами ІНФОРМАЦІЯ_27, за координатами: ІНФОРМАЦІЯ_15 (Гуртожиток ІНФОРМАЦІЯ_21); за адресою: АДРЕСА_8, вказаними у запиті були розгорнуті та перебували підрозділи ЗСУ ВЧ НОМЕР_12 , задіяні для відсічі збройної агресії, прикриття міста від нападу внаслідок ворожих обстрілів, втрат озброєння, військової техніки та особового складу не було, інформація про розміщення, бойові порядки, маршрути та час переміщення підрозділів ЗСУ у відкритому доступі не розміщувалась (т.1 а.с.119-120, 121);

Запитом слідчого за вих.№ 70/6-693 від 02.01.2023р. та відповіддю Національної гвардії України № 1911-01/02 від 02.01.2023р. з якої вбачається, що в період з 18.06.2022р. у м. Харків, в районі Північної Салтівки; 20.06.2022 у м. Харків, в районі «ІНФОРМАЦІЯ_10»; 02.07.2022, 17.07.2022 та 18.07.2022 у м. Харкові в районі «ІНФОРМАЦІЯ_28», за адресою: АДРЕСА_5; 10.07.2022 у м. Харкові в районі ІНФОРМАЦІЯ_13» в Холодногірському районі міста Харкова; 01.08.2022 у м. Харкові, за координатами: ІНФОРМАЦІЯ_29 в районі ст.ІНФОРМАЦІЯ_17»; 13.08.2022 у м. Харкові в районі Північної Салтівки перебували підрозділи ЗСУ інформація про місця розташування яких у відкритому доступі, задля запобігання шкоди обороноздатності Держави, не розміщувалась (т.2 а.с.1-2; 3-4);

Запитом вих.№ 70/6-7237 від 29.09.2022р. та відповіддю військової частини НОМЕР_13 вих. № 0501/7/1441/ від 17.10.2022р. про дислокацію підрозділів ЗСУ за адресами: АДРЕСА_4 ;АДРЕСА_29 обстріли ворогом підрозділів ВЧ НОМЕР_13 розташованих за вказаними адресами, а також те, що інформація про розташування за вказаними адресами у відкритому доступі не розміщувалась (т.2 а.с.18-19);

Твердження захисника стосовно того, що після надання обвинуваченим інформації, обстріли були здійсненні майже через місяць, що на думку захисника свідчить про те, що обстріли не пов`язані з діями обвинуваченого, є хибними та не спростовують наявності незаконних дій обвинуваченого щодо поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості. Оскільки така інформація не розміщувалася у відкритому доступі ІНФОРМАЦІЯ_30 або іншими уповноваженими державними органами. Сам по собі факт здійснення обстрілів через деякий проміжок часу не свідчить про те, що ці обстріли не були здійснені саме за наводкою обвинуваченого, оскільки, за повідомленням « ОСОБА_16 », від 13.07.2022 об 23:05:06 вбачається, що отриману інформацію з різноманітних джерел, обробляють, перевіряють та аналізують, після чого, приймаються рішення: « Доброго времени. Информация поступает из разных источников (средствами объективного контроля и иных источников), это и аероразведка, спутниковые снимки, показания военнопленных, развединформация от лиц, которые лично таковой располагают. Каждый ответственный сотрудник, обрабатывает и передает полученную информацию в аналитику, где данные, полученные из разных источников сопоставляются и дополнительно проверяются. После передается далее, для принятия решений. Также руководители частей и подразделений принимающих непосредственное участие в СВО, могут принимать решения самостоятельно, для поражения той или иной цели, исходя из имеющейся у них информации. Посему, в каждом случаи нужно разбираться. Информацию от вас принял, буде разбираться. Благодарю!» ( протокол огляду носія інформації micro SD Apace №197/ГВ ЗНД, який містить папки «EvidenceCollection» та «EvidenceCollection1», а.с. 194-185,т.1)

Тим більше, що з наданих на запити слідчих відповідей Військових частин НГУ вбачається, що вказані позиції були обстріляні противником 26.07.2022, 27.07.2022, 04.08.2022, 10.08.2022 (а.с.113- 115, 118-120, 121 т.1, а.с. 1-4, т.2)

А отже, вказане свідчить, що обстріли країною-агресором могли бути здійсненні і через деякий час, що спростовує версію сторони захисту щодо відсутності причинно-наслідкового зв`язку між діями обвинуваченого та обстрілами рф дислокацій ЗСУ, вказаних ОСОБА_7 в смс повідомленнях, із зазначенням координат та скріншотів карт місцевості, в яких дислокувались ЗСУ.

А тому, дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч.3 ст.114-2 КК України, саме як поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі ІНФОРМАЦІЯ_30 або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам, за відсутності ознак державної зради або шпигунства.

Слід зазначити, що, дійсно, спочатку органом досудового розслідування кваліфікація кримінального провадження №0002623 була за ч.2 ст.114-2 КК України (а.с.36 т.1), однак в подальшому, кваліфікація була змінена на ч.3 ст.114-2 КК України (а.с.39 т.1), тобто, змінена була раніше, а не перед безпосереднім направленням справи до суду, як про це говорить під час апеляційного розгляду обвинувачений.

Всі докази, надані органом досудового розслідування та досліджені судом, є відповідно до вимог ст.ст. 85, 86 КПК України, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності з іншими, достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та кваліфікації його дій саме за ч.3 ст.114-2 КК України.

Посилання захисника на зазначення у вироку стосовно дій ОСОБА_15 щодо реєстрації його у телеграм-боті ІНФОРМАЦІЯ_6 , де зазначено, що на арк.35 т.2 міститься переписка з ОСОБА_26 з особистого телефону ОСОБА_15 , не свідчить про те, що вироком ОСОБА_15 інкриміновано такі дії, які не зазначені в обвинувальному акті та не свідчить про те, що суд при ухваленні вироку, вийшов за межі обсягу обвинувачення, який інкриміновано ОСОБА_7 , а лише вказує на дослідження судом першої інстанції всіх доказів, які, як окремо, так і в сукупності, доводять вину ОСОБА_7 у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.3 ст.114-2 КК України, зокрема, в поширенні ним інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі ІНФОРМАЦІЯ_30 або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам, за відсутності ознак державної зради або шпигунства.

Зібрані у справі докази, в їх сукупності, вказують на винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.114-2 КК України, а саме - поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі ІНФОРМАЦІЯ_30 або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам, за відсутності ознак державної зради або шпигунства.

Дії обвинуваченого, які виразились у зборі відомостей про розташування військової техніки, особового складу ЗС України та інших військових формувань, залучених до надання відсічі збройній агресії рф на території Харкова та Харківської області, виготовлення зображень із відмітками у додатку «Google-карти» та передача представнику збройних сил рф цих відомостей, протягом 18.06-13.08.2022 року, телефонні дзвінки до знайомих, з метою пошуку, встановлення місць розташування та точних координат дислокацій ЗСУ, які здійснюють відсіч збройній агресії рф, для подальшої передачі вказаної інформації представникам держави, що здійснює збройну агресію проти України, з використанням власного мобільного телефону, - повністю охоплюються диспозицією ч.3 ст.114-2 КК України.

На свідомий та добровільний характер дій ОСОБА_7 з поширення такої інформації представнику держави-агресора, вказує саме характер таких дій, їх послідовність, тривалість у часі та динаміка розвитку цих дій.

ОСОБА_7 не заперечував, що користувався телефоном з номером мобільного терміналу НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , imei НОМЕР_4 , imei НОМЕР_5 , який він добровільно надав працівниками слідчих органів для огляду, підтвердив факт належності йому вилучених у нього під час затримання предметів та передав їх слідчому.

А тому, враховуючи вищевикладене та виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, наявних в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які вказані у вироку, колегія суддів вважає, що обвинувачений реалізовував свій злочинний умисел на вчинення в умовах воєнного стану дій з несанкціонованого поширення інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів, руху, переміщення та розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам, за відсутності ознак державної зради або шпигунства.

Доводи обвинуваченого про те, що він не усвідомлював, що надає інформацію представнику держави-агресора, спростовуються дослідженими судом доказами та вищенаведеним.

Таким чином, зазначені доводи обвинуваченого спростовуються дослідженими під час судового розгляду доказами і не можуть бути прийняті судом як обставини, що виправдовують обвинуваченого. Колегія суддів вважає, що така процесуальна позиція обвинуваченого свідчить про його намір уникнути кримінальної відповідальності і спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, отриманими з різних джерел, в тому числі шляхом допиту в судовому засіданні свідків та дослідження всіх доказів, як окремо, так і в їх сукупності. Судом в мотивувальній частині вироку наведено вмотивовані висновки, щодо оцінки всіх досліджених доказів, а тому, версія та доводи обвинуваченого та його захисника про незгоду з кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.3 ст.114-2 КК та необхідність кваліфікації його дій за ч.2 ст.114-2 КК України, за відсутності достовірних доказів на підтвердження його вини та невідповідність висновків фактичним обставинам справи, мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, пов`язаний з обраним способом захисту.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності, апеляційний суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину ч.3 ст.114-2 КК України, поза розумним сумнівом.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, які, на думку захисника обвинуваченого є підставами для скасування вироку, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в справах «Салов проти України» від 06 вересня 2005 року (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року (заява №4909/04; пункт 58), відповідно до якої: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, перш ніж ухвалювати обвинувальний вирок суд першої інстанції, з дотриманням норм ст. ст. 17, 22, 23 КПК України, повинен дослідити всі докази сторони обвинувачення та версію сторони захисту, надати їм належну, логічну оцінку щодо об`єктивного спростування таких відомостей, виходячи з вимог ст.ст. 91, 94 КПК України, та за наявністю підстав - визнати такі докази неналежними, недопустимими чи недостовірними, що в свою чергу унеможливить вибірковість їх оцінки.

Колегія суддів дійшла висновку, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону суд першої інстанції виконав в повному обсязі, проаналізував та дослідив весь необхідний об`єм доказів, та слушно дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 вчинив інкримінований йому злочин, передбачений ч.3 ст.114-2 КК України.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду касаційної інстанції, щодо необхідності пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання, з 12 років позбавлення волі до 10 років позбавлення волі, за наявності доводів захисника щодо особи обвинуваченого, зокрема, відсутності у нього судимостей та відсутності обтяжуючих покарання обставин та вважає, що покарання у виді 10 років позбавлення волі, є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчиненого злочину, ролі обвинуваченого у його вчиненні, суспільній небезпечності кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді даного провадження колегією суддів не встановлено, та інших переконливих доводів апеляційної скарги, які б безумовно спростовували висновки суду та були підставою для скасування вироку, обвинуваченим не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне вирок суду першої інстанції змінити, в частині призначеного обвинуваченому покарання, пом`якшивши призначене ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.114-2 КК України, з 12 (дванадцяти) років позбавлення волі до 10 (десяти) років позбавлення волі, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, задовольнити частково.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.2 ч.1 ст.407, п.1 ч.1 ст.408, 418, 419, 423, 424-426, 439 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 18.09.2023 року по справі щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.3 ст.114-2 КК України, в частині призначеного покарання, - змінити.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, - задовольнити частково.

Пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.114-2 КК України, з 12 (дванадцяти) років позбавлення волі до 10 (десяти) років позбавлення волі.

В іншій частини вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ _____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4