Справа № 756/3022/25
Номер провадження № 1-кп/756/1171/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва питання можливості призначення кримінального провадження, внесене 10.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка Великобагачанського району Полтавської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, до судового розгляду на підставі обвинувального акту, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, а також клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту,

УСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1. 05.03.2025 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт затверджений 05.03.2025 у кримінальному провадженні, внесеного 10.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113, у відношенні ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

1.2. Під час проведення підготовчого судового засіданні судом поставлено на обговорення питання можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеного 10.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113, щодо ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України. Крім того, стороною обвинувачення подано клопотання про продовження запобіжного заходу в виді тримання під вартою, а стороною захисту заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

2.1. Прокурор під час проведення підготовчого судового засідання вважав можливим призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.

Окрім цього прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 (шістдесят) діб, бо продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

2.2. Захисник та обвинувачений не заперечували щодо підсудності обвинувального акту Оболонському районному суду міста Києва, як і не заперечували проти розгляду судового провадження суддею одноособово. Однак уважали, що обвинувальний акт складений в порушення вимог ст. 291 КПК України, а отже підлягає поверненню прокуророві.

Зокрема, обвинувальний акт був складений та затверджений з грубим порушенням кримінального процесуального законодавства, а саме формулювання обвинувачення не є конкретним, а кваліфікація дій ОСОБА_4 не відповідає диспозиції ч. 3 ст. 307 КК України, як і не відповідає його умислу - збуту психотропних речовин.

Указані обставини, на думку сторони захисту, перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Крім того, захисник та обвинувачений заперечували проти продовження такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на більш м`який, не погоджуючись із існуванням ризиків, які наведені прокурором в клопотанні про продовження запобіжного заходу.

3. Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

3.1. Клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору.

3.1.1. Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

З положень ст. 291 КПК України вбачається, що законом визначено певний процесуальний порядок складення обвинувального акту в кримінальному провадженні та його істотні елементи. Зокрема обвинувальний акт повинен містить конкретні відомості, а також чітко визначено ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту. Отже, перелік вимог щодо обвинувального акту є вичерпно визначеним та будь-яких інших вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт, не передбачено, як і будь-яких вимог до реєстру матеріалів досудового розслідування, який надається разом із обвинувальним актом.

3.1.2. Суд звісно погоджується із захистом, що чіткість та конкретність обвинувачення значно впливає на можливість здійснення ефективного захисту.

Між тим, суд не знайшов підстав вважати, що обвинувальний акт не є конкретним та містить відомості про невстановлені час, місце, осіб тощо. Оскільки стороною захисту не вказані елементи змісту тексту обвинувального акту, які викладені не чітко, чи зміст яких перешкоджає стороні захисту його зрозуміти на стільки, аби це заважало здійснювати ефективний захист.

Слід зауважити, що суд не вповноважений на перевірку змісту обвинувачення так і викладених в ньому обставин на цій стадії, бо за своїм змістом обвинувальний акт є твердженням органу досудового розслідування про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, та здійснюється прокурором, шляхом доведення перед судом обвинувачення із метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. А отже, зміст висунутого обвинувачення є дискрецією державного обвинувачення, та викладається на розсуд останнього.

Крім того, судом також не було встановлено наявність порушень (дефектів), які підлягають виправленню шляхом повернення обвинувального акту, як і таких, які б свідчили про істотні порушення права на захист, зокрема такі не зазначені в клопотанні захисника, а отже суд відмовляє у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту.

3.2. Питання можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні.

3.2.1. Відповідно до здійсненого автоматизованого розподілу згідно з вимогами статей 31, 35 КПК України, 05.03.2025 зазначений обвинувальний акт передано на розгляд головуючому судді.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 05.03.2025 дане кримінальне провадження було призначено до підготовчого судового засідання.

Ураховуючи позиції сторін кримінального провадження, перешкод для призначення судового розгляду судом не встановлено, підстави для прийняття рішення в порядку, передбаченому пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні, як і підстави для закриття кримінального провадження, передбачені пунктами 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України. Кримінальне провадження підсудне Оболонському районному суду міста Києва.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та були підставою для повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено.

Судом проведено підготовку до судового розгляду, як і визначено час та місце судового розгляду, з урахуванням дати отримання обвинуваченими копії обвинувального акту, складу осіб, що підлягають виклику.

3.2.2. На підставі викладеного, суд уважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, одноособово, у відкритому судовому засіданні, викликав у засідання прокурора, обвинуваченого, захисника.

3.3. Клопотання сторони обвинувачення про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому.

3.3.1. За приписами п. 5, ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, продовжити, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу, зокрема главою 18 цього Кодексу.

Як вбачається з положень ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання про продовження строку дії тримання під вартою здійснюється за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

3.3.2. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України. Дані злочини відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкий та особливо тяжких.

У зв`язку з чим прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , оскільки, на думку прокурора, наразі продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає наступне, що обраний запобіжний захід закінчується 10.03.2025. На думку прокурора, наразі продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість того, що ОСОБА_4 , у випадку не продовження запобіжного заходу, буде переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, здійснювати вплив на свідків в цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Указані ризики, на думку прокурора, обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним кримінальних правопорушень, може навмисно переховуватись, оскільки останній до затримання не працював, не мав постійних джерел доходів, відсутні міцні соціальні зв`язки.

Прокурор також уважає, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки дії обвинуваченого мали систематичний характер, а в провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке є аналогічним в цьому судовому провадженні. Крім того, прокурор уважав, що вказане судове провадження було зупинено у зв`язку із проходженням військової служби обвинуваченим, однак останній самовільно залишив військову частину під час дії воєнного стану, що також є кримінально-протиправною дією.

В обґрунтування ризику впливу на свідків, прокурор просив урахувати, що ОСОБА_4 відомі анкетні дані цих осіб, бо останньому вручались матеріали кримінального провадження, у тому числі протоколи допитів свідків, де вказані всі анкетні дані. тому він достовірно усвідомлює, що даним особам відомі фактичні обставини вчинення ним кримінальних правопорушень та їх покази є одним з основних джерел доказування. Тому, існує ризик того, що обвинувачений шляхом погрози, підмовляння, підкупу може схиляти їх до дачі неправдивих показань, взагалі відмовити від участі у кримінальному провадженні, що може негативно вплинути на здійснення судового розгляду у майбутньому, а показання цих свідків є основним джерелом доказування винуватості обвинуваченого в цьому кримінальному провадженні.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може перешкоджати судовому розгляду є те, що останній маючи доступ до мобільного додатку «Телеграм» здійснить вхід до свого облікового запису та видалить відповідну інформацію, яка має значення для кримінального провадження.

3.3.3. Аналізуючи положення ст. 194 КПК України разом із загальними положеннями КПК України щодо судового провадження в суді першої інстанції, можна дійти висновку, що суд не надає оцінку наявності обґрунтованої підозри під час вирішення питання продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження. Бо передбачає оцінку доказів, яка може бути надана судом лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що на стадії підготовчого судового засідання суд не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри чи то обвинувачення безпосередньо шляхом надання оцінки доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це кримінальне правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

3.3.4. Досліджуючи матеріали клопотання, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення обвинуваченого та захисника в судовому засіданні, а також відомості про особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даний час наявний ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись, оскільки наразі триває воєнний стан, як і може учинити інше кримінальне правопорушення, бо обвинувачений не має джерел для існування, не має постійного місця проживання, є військовослужбовцем, якого було мобілізовано влітку 2024 року до лав ЗСУ, але з восени 2024 року ОСОБА_4 перебуває у розшуку в зв`язку з самовільним залишенням військової частини.

Проте суд не погоджується з прокурором щодо наявності ризиків, передбачених пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, у частині учинення здійснення впливу на свідків та перешкоджанню кримінального провадженню іншим чином, з тих підстав, що такі дії слід оцінювати з поведінки підозрюваного, у сукупності з іншими відомостями щодо особистості підозрюваного, а також наявності інших доказів які б у своїй сукупності підтверджували факт таких дій у минулому.

3.3.5. Отже, на думку суду, наразі існують підстави для продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу. Також суд наголошує, що наразі саме обраний запобіжний захід - тримання під вартою, відповідає особистості обвинуваченого та встановленим обставинам - наявності ризиків, який є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особистості обвинуваченого, які наведені прокурором у клопотанні, а також стороною захисту.

Наведене свідчить, що відсутні підстави для того, аби змінити обраний ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під варти на більш м`який, що свідчить про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження відповідно до вимог ст. 315 КПК України запобіжного заходу на час розгляду справи судом.

3.3.6. Ураховуючи викладене, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є і надалі актуальним, суд, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого з приводу продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійшов до висновку про необхідність продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на строк 60 діб.

3.3.7. Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків та не може бути завідомо непомірним для них.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2025 року для працездатних осіб складає 3028 гривень.

Для того, аби можна було вважати заставу такою, яку обвинувачений здатен внести та яка може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд повинен урахувати положення статей 177, 178 КПК України, а також раціонально співставити її розмір з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю вчиненого злочину, як і матеріальним станом обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави.

3.3.8. Ураховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, стадію судового провадження, строк застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а також те, що вирішення питання застосування альтернативного запобіжного заходу в виді застави є правом суду, останній вважає можливим при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 можливо визначити також і розмір застави, яку обвинувачений має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього будуть покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і будуть вважатися такими, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На переконання судді, застава у розмірі 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн 00 коп., встановлена для ОСОБА_4 здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а саме з`являтися за першою вимогою до суду, не відлучатися з Київської області без дозволу суду; повідомляти суд про необхідність зміну свого місця проживання або роботи, утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 193-199, 314-315, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору в кримінальному провадженні, яке внесене 10.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчинені злочинів, передбачених частинами 2, 3 ст. 307 КК України - відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту в судовому провадженні в рамках кримінального провадження, внесеного 10.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчинені злочинів, передбачених частинами 2, 3 ст. 307 КК України, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва о 15:00 год. 13.03.2025.

Судовий розгляд кримінального провадження провести одноособово, викликав у судове засідання прокурора, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 в вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Продовжити строк дії обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (одержувач - ТУ ДСА України в м. Києві, ЄДРПОУ - 26268059, банк одержувача - Держказначейська служба України м. Київ, МФО - 820172, рахунок UA1012089, призначення платежу: застава № ухвали суду, П.І.Б. платника застави. ЄДРПОУ суду - 02896785).

У випадку внесення застави ОСОБА_4 останній буде вважатися таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, із покладенням зобов`язання прибувати за першою вимогою до суду, а також покладенням обов`язків, зокрема:

- не відлучатися з Київської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про необхідність зміну свого місця проживання або роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню, а останнім днем строку дії ухвали є 04.05.2025

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а також для виконання конвойній службі.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1