1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/766/25 1-кс/335/602/2025
17 лютого 2025 року м. Запоріжжя
Слідчий звернулася до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначила наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи з умислом, направленим на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 25.09.2024, з метою подальшого збуту, придбала психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Достовірно розуміючи, що його зберігання заборонено чинним законодавством України, з метою подальшого збуту, почала незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшого збуту.
25.09.2024 о 12 години 58 хвилин, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «вул. Демократична» у м. Запоріжжі, від особи на ім`я ОСОБА_6 , який був залучений до конфіденційного співробітництва, отримала грошові кошти у розмірі 2000 грн., за психотропну речовину.
Після чого, на маршрутному таксі, направились на зупинку громадського транспорту «Металургів» у м. Запоріжжя, де ОСОБА_5 , діючи умисно, незаконно, о 13 годині 25 хвилин цього ж дня, шляхом передачі з рук в руки, збула ОСОБА_6 чотири прозорих зіп-пакети з кристалічною речовиною білого кольору, які були загорнуті в паперовий згорток. Згідно висновку експерта від 27.09.2024, надана на дослідження речовина білого кольору у своєму складі містить метамфетамін. Метамфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса метамфетаміну у складі наданої на дослідження речовини становить 0,2252 г. (у перерахунку на основу).
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , діючи з умислом направленим на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , де останній, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 29.01.2025, з метою подальшого збуту, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Достовірно розуміючи, що його зберігання заборонено чинним законодавством України, з метою подальшого збуту, почав незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшого збуту.
Після чого, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 29.01.2025, ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, з метою подальшого збуту особі на ім`я ОСОБА_9 , який був залучений до конфіденційного співробітництва.
На виконання домовленості з ОСОБА_9 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 29.01.2025, ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, з метою подальшого збуту вищезазначеній особі.
05.02.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
05.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваній ОСОБА_5 на праві власті належать квартира АДРЕСА_2 .
З метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно підозрюваної.
Слідчий клопотання підтримала надавши відповідну заяву.
Власник майна - підозрювана ОСОБА_5 в судове засідання не викликалася з метою забезпечення арешту майна (ч. 2 ст. 172 КПК України).
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України розгляд скарги проведено без фіксування технічними засобами.
Вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
05.02.2025 у вищезазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
Згідно відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Санкція ч. 2 ст. 307 КК України, передбачає покарання у виді конфіскації майна.
На переконання слідчого судді, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна із забороню розпорядження ним з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи підозрюваного.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокуророві, підозрюваній.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1