Справа № 444/2502/23
Провадження № 1-в/444/5/2025
УХВАЛА

судового засідання

30 січня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

начальника Державної установи

«Центр пробації» ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві подання начальника Львівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність до Закону України від 18.07.2024 №3886-IX відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 13.10.2023 року Жовківським районним судом Львівської області за ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Начальник Львівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_7 звернувся до суду з поданням про приведення вироку Жовківського районного суду від 13.10.2023 у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Подання обґрунтовує тим, що засуджений ОСОБА_6 з 11.11.2024 року перебуває на обліку Львівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробацїї» у Львівській області. Законом України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», що набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до 3 028 грн. Вартість викраденого майна засудженим ОСОБА_6 на момент вчинення правопорушення у 2023 році не перевищувала 2481 грн. Таким чином, вважає, що на підставі ч. 1, ч. 3 ст.5, ч. 2 ст.74 КК України, ч. 1 п. 13 ст.537, ч. 2 п. 2 ст.539 КПК Українислід привести вирок Львівського апеляційного суду від 13.10.2023 відносно ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX.

Начальник органу пробації ОСОБА_8 в судове засідання з`явився, подання підтримує повністю.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання з`явився, звернувся до суду з заявою, відповідно до якої просить відмовити у задоволенні подання, оскільки в даному випадку підлягають застосуванню положення п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Засуджений в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, а тому розгляд вказаного подання здійснюється у відсутності згаданих осіб.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить наступного висновку.

Вироком Жовківського районного суду від 13.10.2023 у справі № 444/2502/2023 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Як вбачається з вказаного вироку, ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, а саме з-під вхіднидних дверей житловогобудинку, таємно, шляхом вільного доступу, викрав флягу металеву для молока (бідон) вартістю 583,33 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму.

Разом з тим,Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024,статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушеннявикладено в новій редакції, відповідно до якої дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є адміністративним правопорушенням.

З врахуванням положень підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV, пункту 5 підрозділу 1розділу XX ПК Українитаст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на даний час становлять 3028 грн.

Частинами 1, 3ст. 5 КК Українивизначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

При цьому, відповідно до п. 13 ч. 1ст. 537 КПК Українипід час виконання вироків суд, визначений ч. 2ст. 539 цього Кодексу (у даному випадку місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок), має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3ст. 74 КК України.

Так, згідно з ч. 2ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Частиною 3 даної статті КК Україн ивизначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першоюстатті 72 цього Кодексу.

Водночас суд звертає увагу на те, що положеннями КК України та КПК України не передбачено можливості вирішення питання про приведення вироку суду у відповідність до закону, норми, на які посилається представник органу пробації передбачають лише можливість вирішення питання про звільнення засудженого від покарання та його відбування.

Відтак з врахуванням наведеного вище, зокрема того що, положеннями чинного законодавства не передбачено можливості приведення вироку суду у відповідність до закону, суд приходить до висновку, що подання органу пробації не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 537, 539 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні подання начальника Львівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд упродовж семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 30 січня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1