ВИРОК

іменем України

09.04.2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 23.11.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новодонецьке Донецької області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останнього разу

-05.04.2023 Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 296 КК України, за результатом апеляційного перегляду якого вироком Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2023 року призначено покарання у видідо 1 року обмеження волі, звільнився 13.11.2024 умовно-дострокове на невідбуту частину покарання у виді 5 місяців обмеження волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2024 близько 19 год. 40 хв. ОСОБА_4 , знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_2 , під час словесної сварки з ОСОБА_6 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, наблизився до потерпілого та, стоячи навпроти, діючи умисно, завдав один удар кулаком лівої руки в область щелепи ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 були завдані тілесні ушкодження у вигляді забійної наскрізної рани нижньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав. Пояснив, що 22.11.2024 року приблизно о 19:40 год. він вийшов з власного дому за адресою: АДРЕСА_1 , опинившись на дорозі біля вказаного будинку. В цей час по дорозі їхав автомобіль під керуванням потерпілого ОСОБА_6 . Обвинуваченому здалося, що останній наїхав йому на ногу, у зв`язку з чим між ними виник конфлікт. Під час конфлікту обвинуваченому здалося, що ОСОБА_6 намагався його вдарити. Діючи на випередження, стоячи один прав проти одного, обвинувачений першим вдарив потерпілого кулаком лівої руки в область бороди, після чого пішов у своїх справах. Це був сильний удар, оскільки раніше він займався єдиноборствами. Щиро каявся у вчиненому, вибачався перед потерпілим.

Окрім показань обвинуваченого в судовому засіданні, його вина підтверджується такими дослідженими в ході судового розгляду доказами в обсязі, визначеному з урахуванням думки учасників судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що коли він виїжджав з двору будинку АДРЕСА_2 , в зазначені в обвинувальному акту дату та час, йому перегородив дорогу ОСОБА_4 , якого він попросив відійти. В свою чергу ОСОБА_4 не відходив, розставив руки в різні сторони та почав провокувати його на конфлікт. Коли він вийшов з машини, ОСОБА_4 стояв навпроти нього та наніс йому удар кулаком лівої руки в область бороди (на правій руці він кисті не має). Від отриманого удару він впав на землю, а ОСОБА_4 пішов з місця події. В результаті отриманого удару йому була спричинена забійна наскрізна рана нижньої губи, жодного відшкодування від обвинуваченого він не отримував.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.11.2024 року вбачається, що ОСОБА_6 просить вжити заходів до ОСОБА_4 , який наніс йому один удар в область щелепи.

Згідно з протоколом огляду місця події від 25.11.2024 року було оглянуто ділянку місцевості навпроти буд. АДРЕСА_2 , на якій потерпілий ОСОБА_6 вказав місце, де він знаходився 22.11.2024, коли ОСОБА_4 завдав йому удар кулаком в щелепу. В ході огляду нічого не вилучалося.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 154 від 26.11.2024 року у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забійна наскрізна рана нижньої губи та садно передньої черевної стінки, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки згідно з п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6. Забійна наскрізна рана нижньої губи могла бути спричинена за обставин та в час, які описані в постанови про призначення експертизи. Садно живота не могло бути спричинене за таких обставин.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 12.12.2024 року за участю потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що останнім відтворено обставини події та уточнено механізм нанесення йому тілесних ушкоджень, аналогічні повідомленим в судовому засіданні.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 12.12.2024 року за участю свідка ОСОБА_7 вбачається, що останньою відтворено обставини події та уточнено механізм нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , а саме: стоячи навпроти, один удар лівою рукою, стиснутою в кулак, в область щелепи.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 12.12.2024 року за участю свідка ОСОБА_8 вбачається, що останнім відтворено обставини події та уточнено механізм нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , а саме: стоячи навпроти, один удар лівою рукою, стиснутою в кулак, в область щелепи.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 12.12.2024 року за участю свідка ОСОБА_9 вбачається, що останнім відтворено обставини події та уточнено механізм нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 а саме: стоячи навпроти, один удар лівою рукою, стиснутою в кулак, в область щелепи.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 157 від 14.12.2024 року у потерпілого ОСОБА_6 мали місце наступні тілесні ушкодження: забійна наскрізна рана нижньої губи та садно передньої черевної стінки, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які потребують для свого лікування часу більше 6-ти, але не більше 21-ї доби. Забійна наскрізна рана нижньої губи могла бути спричинена за обставин та в час, на які вказує ОСОБА_6 під час слідчого експерименту. Садно живота не могло бути спричинене за таких обставин.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 19.12.2024 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 вбачається, що останнім відтворено обставини події та уточнено механізм нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , аналогічні повідомленим в судовому засіданні.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними. При цьому, вказані докази, а саме: показання в судовому засіданні обвинуваченого, потерпілого, протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколи слідчих експериментів за участю потерпілого, підозрюваного та свідків, висновки судово-медичних експертиз, узгоджуються між собою і в своїй сукупності доводять подію кримінального правопорушення, вину ОСОБА_4 в його вчиненні, а також є достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні повністю доведена вина ОСОБА_4 в умисному завданні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується вимогами статей 65-67 КК України і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, при призначені обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, яке належить до категорії кримінального проступку, характеризується прямим умислом.

Розглядаючи питання про особу винного, суд враховує, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, яка помякшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень йому слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, що буде відповідати меті призначення покарання відповідно до ст. 50 КК України.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджений вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05.04.2023 року за ч. 1 ст. 296 КК України, за результатом апеляційного перегляду якого вироком Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2023 року призначено покарання у виді до 1 року обмеження волі, звільнився 13.11.2024 умовно-дострокове на невідбуту частину покарання у виді 5 місяців обмеження волі.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст.71 КК України ОСОБА_4 до покарання за цим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2023 року.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючисьст.ст. 371, 373-374, ч.15 ст. 615 Кримінальногопроцесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2023 року, ОСОБА_4 остаточно призначити за сукупністю вироків покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошенн явироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1