ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1908/24

Провадження № 1-кп/486/251/2024

25 грудня 2024 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 30 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000130, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Херсон, Херсонської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не є особою з інвалідністю, не є учасником бойових дій, не маючого місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08 квітня 1999 року вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) виконання вироку було відстрочено на 2 роки з виплатою штрафу в розмірі 350 грн. 21 травня 2001 року за постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області відстрочення виконання вироку замінено на 3 роки позбавлення волі;

- 11 травня 2004 року вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 09 листопада 2004 року вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ст. 304, 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 19 вересня 2011 року вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

- 17 березня 2016 року вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 309 КК України до арешту строком на 1 місяць, звільнився 04 серпня 2016 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

учасники кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2024 року приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_3 , знаходячись у кімнаті АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив словесну сварку з ОСОБА_5 , в ході якої у ОСОБА_3 виник раптовий умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, ОСОБА_3 , діючи умисно, у вищезазначені дату, час та місце, в момент, коли ОСОБА_5 перебувала в положенні лежачи в ліжку та ніякого опору не чинила, прикладаючи значну фізичну силу, наніс останній один удар зовнішньою частиною кисті лівої руки в область переносиці носу ОСОБА_5 . В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забійної рани переносиці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Нанесені ОСОБА_3 тілесні ушкодження ОСОБА_5 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із тими наслідками, що настали.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав. Пояснив, що 29 жовтня 2024 року по АДРЕСА_1 , де він проживав разом з ОСОБА_5 однією сім`єю, виникла сварка, в ході сварки у стані відчаю умисно наніс ОСОБА_5 один удар зовнішньою частиною кисті лівої руки в область переносиці носу ОСОБА_5 . Від цього у ОСОБА_5 пішла кров. Удар наносив, коли ОСОБА_5 лежала в ліжку, щиро розкаявся.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву у якій просила розглядати справу без її участі. Обвинувачення підтримала.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №297 від 05 листопада 2024 року у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді «забійної рани переносиці», яка утворилась від одного травматичного впливу тупого предмету незадовго до звернення до лікувального закладу, могла виникнути від удару кулаком, взутою ногою, тощо, можливо в строк, за умов та обставин, вказаних в постанові. Локалізація рани на носі, відсутність інших характерних ушкоджень унеможливлюють їх утворення в умовах падіння з вертикального положення на тверду площину. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

З урахуванням думки сторін кримінального провадження, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорюються.

За результатами судового розгляду суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння ч. 1 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушенню.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувався. Цивільний позов по справі не заявлявся. Судові витрати відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази:

- два відеозаписи на цифровому носії типу DVD-R диску об`ємом на 4,7 GB марки «Verbatim», залишити в матеріалах кримінального провадження №0000130;

- светр бежевого кольору з плямами речовини невідомого походження бурого кольору у сейф-пакеті WAR 1614419, який зберігається в камері зберігання речових доказів Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, повернути потерпілій ОСОБА_5 , як власниці.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1