Провадження № 1-кп/686/1666/24
16 грудня 2024 року м. Хмельницький
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, громадянина України, українця, не одруженого, із середньої освітою, не працюючого, зареєстрованого та за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимий
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України, -
ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із не встановленою досудовим розслідуванням особою, 07 лютого 2019 року близько 05 години 20 хвилин, перебуваючи поблизу магазину «Принцип № 9, що по вул. Шевченка № 89 в м. Хмельницький, під виглядом звичайних перехожих підійшли до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою викрадення майна. В цей час, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 , підозрюючи про злочинний умисел ОСОБА_4 та невстановленої слідством особи, почав відходити від останніх в напрямку зупинки по вул. Шевченка.
Тоді ж, реалізовуючи свій спільний злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи характер своїх дій та свідомо бажаючи настання їх наслідків, з метою заволодіння чужим майном ОСОБА_4 , діючи спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, за попередньою змовою між собою підійшов до потерпілого ОСОБА_6 ззаду та застосував відносно нього насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось в умисному нанесенні трьох ударів кулаком руки в область скроневої та потиличної ділянки голови, у зв`язку із чим останній втратив рівновагу та впав на землю обличчям до низу
За умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 2 ст. 186 КК України.
Винуватість ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами.
Так, показами самого обвинуваченого ОСОБА_4 , який показав, що дійсно він здійснив злочин при тих обставинах, що вказані в обвинувальному акті, не оспорював фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, вартість викраденого майна. Повідомив, що дійсно вдарив потерпілого, після чого той впав, а він забрав із кишені грошові кошти. У скоєному розкаюється, на сьогодні відшкодував потерпілому завдану шкоду, просить суворо не карати та призначити мінімальне покарання і з застосуванням положень ст. 75 КК України.
Допитаний в суді потерпілий ОСОБА_6 підтвердив, що дійсно відносно нього був скоєний злочин при тих обставинах, що вказані в обвинувальному акті, на сьогодні обвинуваченим йому повністю відшкодована задана шкода та повернуті кошти, будь-яких претензій він не має, просив призначити обвинуваченому міру покарання не пов`язаною із ізоляцією від суспільства та не заперечував щодо застосування положень статей 75,76 КК України.
У відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, за згодою усіх учасників судового провадження, після з`ясування добровільності їх позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вищезазначених обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши наслідки такого рішення.
Фактичні обставини кримінального правопорушення ніким не оспорюються і підтверджуються показаннями обвинуваченого.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані суду документи, з`ясувавши правильність розуміння та значення обвинуваченим змісту фактичних обставин, які ніким із учасників процесу не оспорюється, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати винуватим у вчинені злочину і його дії слід кваліфікувати за частиною 2 статті 186 КК України, як умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При обранні ОСОБА_4 виду та міри покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, визнав вину, щиро розкаявся у скоєному, відшкодував задану шкоду. Дані обставини відповідно до положень статті 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра. Обтяжуючих покарання обставин не встановлено. ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення вчинив діяння, яке відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе, йому слід призначити покарання із врахуванням наявних обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з врахуванням особи обвинуваченого, тому суд вважає, що останньому слід призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 186 КК України, ближче до мінімального строку покарання, передбаченого санкцією статті позбавлення волі строком на 4 років. Саме таке покарання відповідає особі винного та скоєному ним діянню і є достатнім для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів.
Крім того, враховуючи наявність декількох пом`якшуючих обставин покарання: визнання вини, щире каяття, відшкодування завданої шкоди, думку потерпілого, який вказав, що можливе звільнення обвинуваченої від покарання на підставі ст. 75 КК України, особу обвинуваченого, який на сьогодні є соціально адаптованою особою, ризики вчинення повторного злочину та ризики небезпеки для суспільства з боку обвинуваченого, суд вважає, що виправлення останнього можливе без відбування покарання і в силу статей 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання із застосуванням іспитового строку і покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 затриманий 29.05.2024 року на підставі ухвали суду від 15.04.2022р., яким останньому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки оголошений в міжнародний розшук та доставлений на кордон і 18.10.2024 року був затриманий у пункті пропуску «Шегині», а ухвалою слідчого судді від 19.10.2024 року застосовано обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд не вбачає, оскільки обвинуваченому призначається покарання із застосуванням статі 75 КК України, проте строк затримання та попереднього ув`язнення з 29.05.2024р. по 16.12.2924р. слід зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 .
Речові докази та процесуальні витрати відсутні, арешт в даному проваджені не накладався.
Керуючись статтями 100, 124, 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за частиною 2 статті 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробовуванням зі встановленням іспитового строку на 1 рік та 6 місяців.
В силу вимог статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Строк попереднього ув`язнення з 29.05.2024р. по 16.12.2024р. ОСОБА_4 зарахувати у строк відбування покарання і відповідно ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити ОСОБА_4 із під варти негайно.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1