Справа № 177/452/25
Провадження № 1-в/177/19/25
У Х В А Л А

Іменем України

28 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4

особи, стосовно якої вирішується питання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Кривому Розі заяву медичного директора Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_7 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом терміном на 6 місяців, -

ВСТАНОВИВ:

21лютого 2025 року до суду надійшла вказана заява в якій представник заявника просить суд продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, строком на 6 місяців.

В обґрунтування заяви представник заявника зазначив, що постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.10.2009 року у справі №1-358/09 г застосовано примусові заходи медичного характеру (ПЗМХ) у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом відносно ОСОБА_5 , та останній проходив примусове лікування в ряді медичних закладах, розташованих на території України та 27.12.2024 був переведений для продовження примусового лікування в КП «ДБКЛПД» ДОР», 23 психіатричне відділення примусового лікування із звичайним наглядом де перебуває і по теперішній час за адресою: с. Кривбас Криворізького району Дніпропетровської області. Враховуючи, що на даний час ОСОБА_5 потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, що підтверджено висновком комісії лікарів-психіатрів №13 від 17.02.2025 року, представник заявника звернувся до суду із вказаною заявою.

Представник заявника, лікар-психіатр ОСОБА_4 просив задовольнити заяву з наведених у ній підстав та пояснив, що у ОСОБА_5 ще продовжує страждати на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, виражений змішаний тип шизофренічного дефекту та незважаючи на проведене лікування психічний стан ОСОБА_5 залишається нестабільним та ОСОБА_5 рекомендовано продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного відділення зі звичайним наглядом. Лікар не вважав достатнім застосування більш м`якого примусового заходу медичного характеру, беручи до уваги психічний стан ОСОБА_5 та тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння.

ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував необхідність продовження його лікування в умовах медичного закладу, вказував на тривалість примусових заходів медичного характеру, заперечував причетність до вчинення суспільно-небезпечного діяння, вказував про відсутність у нього захворювання.

Захисник у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, просила відмовити в його задоволенні.

Прокурор у судовому засіданні підтримав заяву про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, та просив задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали заяви, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.10.2009 року у справі №1-358/09 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 115 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру (ПЗМХ) у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом, у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч1 ст. 115 КК України (а.с. 11-14).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.01.2016 року ОСОБА_5 змінено примусові заходи медичного характеру на лікування у психіатричній лікарні з посиленим наглядом, а ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17.01.2020 змінено примусові заходи медичного характеру на лікування в психіатричній лікарні зі звичайним типом нагляду. Вказаний захід продовжувався, зокрема востаннє ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07.08.2024 ОСОБА_5 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (а.с. 9-10).

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 13 від 17.02.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді - параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, виражений змішаний тип шизофренічного дефекту. Незважаючи на проведене лікування, психічний стан ОСОБА_5 є нестабільним. Враховуючи актуальність параноїдної симптоматики, наявні грубі порушення з боку емоційно-вольової сфери , сфери мислення, відсутність критики до власного хворобливого стану та скоєного правопорушення, пацієнту рекомендовано продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (а.с. 7).

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

В письмовій заяві та висновку комісії лікарів-психіатрів № 13 від 17.02.2025 року відносно ОСОБА_5 вказано, що внаслідок проведеного комплексного лікування, яке включало медикаментозну терапію, використаних реабілітаційних програм психічний стан ОСОБА_5 залишається нестабільним: залишаються наявні грубі порушення шизофренічного спектру у мисленні та сфері, зберігаються актуальність маячних ідей відносин, особливого значення, стороннього впливу, представлені виражені грубі порушення всіх особистих структур за шизофренічним типом, повна некритичність до проявів хвороби, порушення прогностичних здібностей, викривлення мотиваційного компоненту діяльності, повна соціальна дезадаптація та непродуктивність (а.с.7).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити письмову заяву медичного директора Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_7 та продовжити ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Доводи сторони захисту про відсутність підстав для продовження примусових заходів медичного характеру, є необґрунтованими, адже суду не надано доказів, що спростовували б висновки комісії лікарів-психіатрів КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, зокрема не надано доказів того, що стан ОСОБА_5 покращився на стільки, що могло б свідчити про втрату ним суспільної небезпечності. Більш того, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 дійсно не має критичного відношення до вчиненого суспільно небезпечного діяння, заперечує хворобливий стан.

На переконання суду, вищевказані обставини та надані суду докази свідчать про те, що ОСОБА_5 , незважаючи на тривале лікування, продовжує хворіти на психічне захворювання параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, виражений змішаний тип шизофренічного дефекту, не має критичного відношення та повного усвідомлення негативних наслідків своїх протиправних дій, а тому залишається небезпечним для суспільства. Менш суворий захід, як то надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, не здатне забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 у суспільстві та не гарантує продовження ним необхідного лікування.

У зв`язку з чим, клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 372, 503, 512-514 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Письмову заяву медичного директора Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_7 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження примусових заходів медичного характеру - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, строком до 6 (шести) місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 7 /семи/ днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1