справа № 361/6181/22
провадження № 1-кс/361/2169/24
У Х В А Л А

Іменем України

01 листопада 2024 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Броварського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000441 від 29.11.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 366 КК України,

в с т а н о в и в:

31.10.2024 р. до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Броварського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000441 від 29.11.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000441 від 29.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 366 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами фізичних осіб - інвесторів будівництва житлових, нежитлових та комерційних приміщень, не пізніше 16.05.2017 (більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена), в м. Бровари Київської області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), організував діяльність якій надавався вигляд здійснення законної діяльності у сфері житлового будівництва багатоповерхового багатоквартирного будинку у м. Бровари, Київської області, без фактичного ведення такої діяльності відповідно до вимог законодавства у сфері будівництва та без мети завершення будівництва і виконання зобов`язань перед інвесторами будівництва.

Досягаючи злочинної мети, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що для досягнення кінцевої злочинної мети - незаконного збагачення, необхідна ретельна довготривала підготовка та залучення декількох співучасників із числа раніше знайомих йому осіб, з урахуванням їх особистих якостей, навичок, вміння діяти в групі, визнання авторитету її лідера та безумовне йому підпорядкування, залучив до злочинної діяльності спочатку ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , а з часом долучив до злочину інших невстановлених слідством осіб.

Для цього ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, не пізніше 16.05.2017 року, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, організував та очолив організовану групу, до складу якої під виглядом здійснення будівельної діяльності залучив своїх знайомих, а саме ОСОБА_6 , мешканця міста Бровари Київської області, та свого знайомого, який тривалий час мешкав в місті Бровари Київської області - ОСОБА_7 . Зазначений період характеризувався як підготовчий етап. В подальшому, ОСОБА_6 із ОСОБА_7 , під керівництвом ОСОБА_5 , отримали у користування земельну ділянку та розпочали активне рекламування намірів здійснювати житлове будівництво в м.Бровари Київської області, за помірними цінами.

Створена ОСОБА_5 на певний період часу організована група характеризувалась стабільністю і згуртованістю свого складу, розробкою і узгодженням плану і методу вчинення злочину, пов`язаного з шахрайським заволодінням коштів інвесторів житлових, нежитлових та комерційних приміщень в житлових будинках, наявністю загальних правил поведінки, домовленістю та готовністю до вчинення злочину всіма членами організованої групи, підпорядковуючись при цьому організатору та керівнику організованої групи, яким став ОСОБА_5 .

Добровільно зорганізувавшись таким чином у стійке об`єднання, ОСОБА_5 було складено детальний план злочинних дій, у якому визначено конкретні функції кожного із співучасників (виконавців) групи, направлені на успішне виконання цього плану, відомого та схваленого всіма його учасниками. Кожного із виконавців групи ОСОБА_5 наділив певними функціями та ввів в обставини загального злочинного плану, узгодивши із ними всі його деталі.

Розподіл функцій ОСОБА_5 , між виконавцями здійснювався в залежності від наявності особистих якостей членів організованої групи, таких як обізнаність у земельному та будівельному законодавствах, наявність практичного досвіду у сфері маркетингу, реклами та будівництва.

Реалізуючи злочинний план, ОСОБА_5 , діючи в організованій групі із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими слідством особами, отримали у користування земельну ділянку, на якій планувалось розпочати будівництво задля привертання уваги потенційних інвесторів будівництва - фізичних осіб та для надання своїй злочинній діяльності легального вигляду. У відповідності з розробленим ОСОБА_5 планом злочинної діяльності, роль та функції розподілені між усіма членами організованої групи наступним чином.

Зокрема, ОСОБА_5 виступив організатором організованої групи та здійснював загальне керівництво даною групою, підшукав та залучив до складу організованої групи учасників. Крім, того ОСОБА_5 встановлював загальновизначені правила поведінки в групі і забезпечував дотримання їх учасниками організованої групи. Приймав остаточні рішення про розподіл і використання коштів, отриманих шахрайським шляхом від інвесторів будівництва. Здійснював витрати грошових коштів, отриманих від інвесторів будівництва на особисті потреби.

ОСОБА_6 , як виконавець злочину, приймав активну участь на всіх стадіях підготовки та вчинення злочину. Контактував із ОСОБА_5 дистанційно та доводив до інших учасників організованої групи вимоги ОСОБА_5 .. Активно сприяв настанню злочинних наслідків, вносячи до злочинного плану свої корективи, задля реалізації спільного злочинного умислу. Діючи відповідно до розробленого спільного плану злочинних дій, підшукав конкретну земельну ділянку в конкретному місці в місті Бровари Київської області. Набув право користування на підшукану земельну ділянку (як директор ТОВ «Атена-М»). Підписував договори із іншими фізичними та юридичними особами з метою здійснення будівництва житлових, нежитлових і комерційних приміщень будинків, які мали бути збудовані, тобто приймав зобов`язання по виконанню умов договорів і, не маючи намірів їх виконувати, таким чином вводив інвесторів та виконавців робіт в оману. Спільно із ОСОБА_5 приймав рішення про розподіл і використання коштів, отриманих шахрайським шляхом від інвесторів будівництва. Здійснював витрати грошових коштів, отриманих від інвесторів будівництва, на особисті потреби.

ОСОБА_7 , як виконавець злочину, приймав активну участь під час вчинення злочину. Діючи відповідно до розробленого спільного плану злочинних дій, набув право користування на підшукану земельну ділянку. Підписував договори із інвесторами будівництва житлових, нежитлових і комерційних приміщень будинків, які мали бути збудовані, тобто приймав зобов`язання по виконанню умов договорів і, не маючи намірів їх виконувати, таким чином вводив інвесторів в оману. Отримував грошові кошти від інвесторів будівництва, діючи як забудовник. Отримував за розподілом ОСОБА_5 і ОСОБА_6 грошові кошти, отримані від інвесторів будівництва. Отримані кошти витрачав на особисті потреби.

Невстановлені слідством особи, як виконавці злочину, приймали активну участь у його вчиненні. Отримували за розподілом ОСОБА_5 і ОСОБА_6 грошові кошти, отримані від інвесторів будівництва. Отримані кошти витрачали на особисті потреби

У складі організованої групи, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і невстановлені слідством особи вчинили злочини, а саме шляхом обману заволоділи майном потерпілих.

Органом досудовому розслідування ОСОБА_7 , підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, у великих розмірах, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

30.10.2024 ОСОБА_7 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, підозрюваний ОСОБА_7 має у власності земельну ділянку із кадастровим номером: :03:001:0630, площею 1,9999 га., яка знаходиться за адресою: Черкаська область, Шполянський район, Мартусівська селищна рада.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскація як виду покарання.

У зв`язку з тим, що санкцією частини 4 статті 190 КК України передбачено такий вид покарання як конфіскація майна, з метою повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення, а також з метою конфіскації майна, прохають накласти арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :03:001:0630, площею 1,9999 га., яка перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_7 .

Прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 направив письмову заяву з проханням провести розгляд клопотання без участі прокурора, клопотання підтримує та прохає задовільнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття прокурора не перешкоджає розгляду клопотання та зумовлює його розгляд без фіксування за допомогою технічних засобів за правилами ч. 4 ст. 107 КПК України.

З метою забезпечення арешту майна та недопущення розголошення відомостей досудового розслідування слідчий суддя вважає за доцільне розглядати вказане клопотання без повідомлення власників майна.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскація як виду покарання.

У відповідності до ч. 4 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме конфіскації у випадках передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановлений цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Виходячи з вищевикладеного, з метою повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення, а також з метою можливої конфіскації майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 131-132, 167, 170-173, 309, 310 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на майно, а саме: на земельну ділянку із кадастровим номером :03:001:0630, площею 1,9999 га., яка знаходиться за адресою: Черкаська область, Шполянський район, Мартусівська селищна рада, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_7 , з метою забезпечення конфіскації, згідно санкції ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвала виконується негайно прокурором. На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляційні скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1