Справа № 185/9296/24
Провадження № 1-кс/185/1468/24
17 грудня 2024 року м.Павлоград
Клопотанням слідчий СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 порушує питання про надання дозвіл слідчому СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , слідчому СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , старшому слідчому СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , слідчому СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , слідчому СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , слідчому СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , тимчасовий доступ до мобільного терміналу системи зв`язку мобільного телефону марки ««Iphone 7», IMEI 1: НОМЕР_1 (який був виявлений та вилучений в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ), з метою ознайомлення та зняття копій інформації, що міститься в такому мобільному терміналі системи зв`язку, а саме: смс-повідомлень з іншими абонентами, в тому числі наявної в інтернет мережі - «Телеграм», «Ватсап», «Вайбер»-каналі», тощо; номерів абонентів з яким було здійснено розмову, у тому числі шляхом направлення смс-повідомлень; фотознімків, а також доступ до додатку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для проведення слідчого експерименту (вхід в додаток « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») для встановлення єдиного унікального ідентифікатора мобільного пристрою в банківських установах.
З клопотання вбачається, що до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про те, що невстановлена особа, в умовах воєнного стану заволоділа грошовими коштами з банківських карток АТ КБ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " на загальну суму приблизно 200 000 грн.
Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, обґрунтувавши вмотивованість поданого до суду клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.
Слідчий суддя, згідно з ч. 4 ст. 132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Положеннями ст. 159 та п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК передбачено такий захід забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до документів, які знаходяться в операторів та провайдерів телекомунікацій та містять інформацію про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалість, зміст (вихідні чи вхідні з`єднання, SMS, MMS тощо), маршрути передавання, а статтями 263 та 268 КПК передбачено такі негласні слідчі (розшукові) дії, як зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу відповідно.
Статтями 159, 162 КПК передбачено отримання слідчим (прокурором) інформації про зв`язок, що відбувся в минулому (постфактум), у тому числі про місцезнаходження радіоелектронного засобу у певний день та час, водночас визначена у ст. 268 КПК негласна слідча (розшукова) дія - установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу - передбачає локалізацію (моніторинг) місцезнаходження радіоелектронного засобу в режимі реального часу (тобто дає змогу отримати інформацію про те, де перебуває відповідний засіб на момент спостереження за ним, визначити маршрут його перебування). Дії, передбачені статтями 263 та 268 КПК, є негласними слідчими (розшуковими) діями, дозвіл на проведення яких надає слідчий суддя суду апеляційної інстанції.
У клопотанні слідчого не конкретизовані часові проміжки інформації, до якої сторона обвинувачення планує отримати доступ, а також відсутнє застереження, що доступ до такої інформації не відбуватиметься в режимі реального часу із розкриттям її змісту, вказує на те, що вилучення інформації у вигляді : смс-повідомлень з іншими абонентами, в тому числі наявної в інтернет мережі - «Телеграм», «Ватсап», «Вайбер»-каналі», тощо; номерів абонентів з яким було здійснено розмову, у тому числі шляхом направлення смс-повідомлень; фотознімків, а також доступ до додатку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для проведення слідчого експерименту (вхід в додаток « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») для встановлення єдиного унікального ідентифікатора мобільного пристрою в банківських установах - суперечитиме вимогам кримінального процесуального законодавства.
Таким чином, приходжу висновку, що клопотання слідчого про надання доступу до речей і документів викладено формально, без належного обґрунтування доводів, зазначених у клопотанні, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 159-164, КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1