Справа № 442/7727/16-к
Провадження № 1-кс/442/342/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Дрогобич

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.09.2024 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001351 від 01.07.2015 року,

з участю сторін: скаржника ОСОБА_3 ,

дізнавача Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась в суд з скаргою на постанову дізнавача ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001351 від 01.07.2015 року, за ознаками ч.1 ст.164 КК України, в якій просить скасувати вказану постанову та направити провадження для продовження досудового розслідування. При цьому вказує, що оскаржувану постанову отримала 27.02.2025, а тому термін на оскарження розпочався 28.02.2015.

Вважає оскаржувану постанову протиправною, незаконною, такою, що винесена при цілковитому непроведенні досудового розслідування, невідповідності висновку дізнавача фактичним обставинам справи. Вказує, що в постанові не наведено жодних вмотивованих пояснень щодо відсутності в діях боржника ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

На думку скаржника, дізнавач не вчинив ряд дій, а саме: не надав оцінку неправдивим свідченням боржника під час допитів; не врахував факти систематичного ненадання боржником даних про зарплату та місце роботи; не врахував, що інвалідом третьої групи боржник став лише після закінчення терміну стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина; не встановлено з яких доходів боржник сплачував кредити в Іспанії, при чому такий стверджував про відсутність доходів; не встановлено стан банківських рахунків та право власності на квартиру і гараж, два автомобілі в Іспанії; не перевірено достовірності інформації щодо доводів боржника про сплату заборгованості в розмірі 761,81 Євро і 3855,33 грн. станом на 19.07.2023; не встановив загальну суму заборгованості на дату винесення постанови про закриття кримінального провадження; не встановив факт наявності боржником пенсійного забезпечення в Іспанії.

Зазначає, що дізнавач у постанові про закриття вказує, що за період жовтень 2007 - жовтень 2009 боржником взагалі не сплачено аліментів, однак при цьому не обґрунтував відсутність злісності в цих діях.

Вважає, що наявні ряд фактів, які вказують про злісне ухилення від сплати заборгованості боржником, однак такі не досліджені дізнавачем.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 вказала, що в оскаржуваній постанові відсутні дані про проведення слідчих дій. Боржник злісно ухиляється від сплати аліментів, адже п`ять років від нього не було жодних виплат. Термін виплати аліментів закінчився у 2018 році, інвалідність боржник отримав у 2020. Розрахунки з 07.10.2007 по 06.10.2009 оскаржувались до Верховного Суду, який вказав, що дії виконавця вірні. До грудня 2012 не було жодних виплат, після цього боржник платив як собі хотів. Квитанції про відправлення коштів по пошті досліджувалися судами і жодний суд не визнав їх належними доказами. Боржник не повідомляв про місце своєї роботи та доходи.

Вказує, що адміністративна і кримінальна відповідальність по заборгованості аліментів - це різні види відповідальності. Дитині вже 25 років і на даний час відбувається не нарахування аліментів, а процес погашення заборгованості. Дізнавачем проігноровані її прохання щодо встановлення наявності майна боржника в Іспанії. Також їй відомо, що для уникнення сплати аліментів, боржник відмовився від спадщини, про що не вказано в постанові дізнавача.

Слідчий заперечив вимоги скаржника. Вказав, що боржник допитувався востаннє 23.05.2024. Щодо виконання всіх вказівок прокурора після попереднього скасування постанови про закриття кримінального провадження у даній справі - йому невідомо. Слідчі дії, на його думку, виконані, боржник є інвалідом, з його пояснень він вчасно не оплачував аліменти, оскільки проживав закордоном. З 01.10.2007 по жовтень 2009 заборгованість встановлена. В діях боржника не вбачається злісності. Відзначив, що всі аргументу, які зазначені в скарзі як на підставу для скасування оскаржуваної постанови ним не усунуто, оскільки кримінальне провадження розслідується досить тривалий час, йому невідомо як здійснювали досудове розслідування його попередники. За час перебування у його провадженні даного кримінального провадження ним виконані всі необхідні на його думку слідчі дії та достатньо зібрано доказів для постановлення оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення скаржника, дізнавача, дослідивши докази надані особою, яка подала скаргу, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

З огляду на ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом.

Положення ст.2 КПК України встановлюють, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.9 вказаного Кодексу, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Оскільки оскаржуване процесуальне рішення має істотне значення для кримінального провадження, то при судовому розгляді скарги слід з`ясувати питання: дотримання слідчим вимог щодо всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження; проведення необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення в ньому істини; дотримання процесуального порядку та підстав закриття провадження, а також обґрунтованості викладених в постанові висновків.

За п.2 ч.1 ст.284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема, з підстав відсутності складу кримінального правопорушення, а копія постанови слідчого відповідно до ч.6 ст. 283 КПК України про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.

Згідно з п.2 ч.5 ст.110 наведеного Кодексу, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів скарги, а саме постанови дізнавача від 23.09.2024 кримінальне провадження №0001351 від 01.07.2015 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України. Постанова мотивована тим, у діях ОСОБА_7 відсутня ознака злісності в ухиленні від сплати аліментів на утримання сина та, як наслідок відсутня суб`єктивна сторона і склад кримінального правопорушення, передбачено ч.1 ст.164 КК України.

При цьому, дізнавач посилається на те, що в даному кримінальному провадженні було допитано ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , а також державні виконавці щодо розрахунків по заборгованості. Додатково дізнавач вказує, що 22.08.2023 постановою Дрогобицького міськрайонного суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, а тому він не може бути притягнений двічі до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Досліджуючи матеріали кримінального провадження слідчим суддею з`ясовано, що ухвалою слідчого судді від 04.09.2023 було скасовано постанову дізнавача ОСОБА_9 від 04.08.2023 про закриття кримінального провадження №0001351 від 01.07.2015 та скеровано матеріали провадження для продовження досудового розслідування. В мотивувальній частині ухвали звернено увагу, що дізнавачем не вчинено жодних дій щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не допитано інших осіб, які б ствердили чи заперечили спірні обставини з якими не погоджується ОСОБА_3

22.09.2023 та 23.10.2023 прокурором у провадженні ОСОБА_10 в даному кримінальному провадженні надано вказівки в поряду п.4 ч.2 ст.36 КПК України, з метою швидкого, повного та неупередженого розслідування, серед яких: витребування з відділу державної виконавчої служби розрахунок заборгованості по сплаті аліментів; вжиття заходів для з`ясування фактичного майнового стану та доходів ОСОБА_7 ; встановлення місця перебування та допит потерпілого; проведення інших необхідних слідчих дій.

В межах кримінального провадження після скасування постанови про закриття, дізнавачем було витребувано у державного виконавця розрахунки заборгованості по аліментах ОСОБА_7 по ВП №25780960 від 26.10.2023 та 29.05.2024, встановлено місце проживання та перебування потерпілого ОСОБА_11 , вжито заходів щодо отримання відомостей про рахунки боржника за період з 01.01.2019 по 24.11.2023, допитано ОСОБА_7 як свідка від 23.05.2024 та держаного виконавця ОСОБА_12 .

Частина перше ст.164 КК України передбачає відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Злісне ухилення полягає у тривалому та наполегливому ухиленні особи від виконання обов`язку зі сплати аліментів шляхом приховування свого місця проживання, роботи, фактичного заробітку або інших грошових надходжень, незважаючи на попередження про кримінальну відповідальність. Для встановлення ознаки злісності немає значення, чи такі дії винуватої особи виражалися у прямій відмові від виконання покладених на неї обов`язків, чи мали форму пасивного ігнорування, уявної неспроможності або необізнаності про необхідність їх виконання, оскільки всі ці обставини у будь-якому разі призводять до ухилення від сплати коштів на утримання дітей.

Закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З постанови від 23.09.2024 про закриття кримінального провадження №0001351 від 01.07.2015 слідчим суддею не встановлено нових підстав, які б вказували на дослідження всіх обставин кримінального провадження. Дізнавач посилається на допити та розрахунки заборгованості, які зроблені, ще до скасування постанови про закриття кримінального провадження від 04.08.2023. Тобто, за своїм змістом постанова про закриття кримінального провадження від 23.09.2024 фактично нічим не відрізняється від скасованої постанови про закриття кримінального провадження від 04.08.2023.

Крім того, дізнавач вказує на притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП та вважає, що такий не може бути притягнутий до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Діючим законодавством передбачена відповідальність за несплату аліментів: кримінальна, адміністративна. Однак, кожний вид відповідальності настає при наявності своїх певних юридичних фактів.

Слідчим суддею встановлено, що 22.08.2023 постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, тобто за несплату аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Кримінальна відповідальність за ч.1 ст.164 КК України настає за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Постановою про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності підтверджується несплата аліментів, що призвела до виникнення заборгованості та не є тим самим правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.164 КК України.

З огляду на положення ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у його вчиненні; форм а вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання; які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, а доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Оскаржувана постанова дізнавача не містить відомості про результати проведення запитуваних слідчих (розшукових) дій, про які просить скаржник, а також нових доказів, після скасування постанови про закриття кримінального провадження від 04.08.2023, спрямованих на дійсне встановлення обставин кримінального правопорушення та які згідно зі ст. ст. 91, 92 КПК України, підлягають обов`язковому проведенню у конкретному випадку.

За таких обставин, оскаржувана постанова дізнавача ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001351 від 01.07.2015 року, за ознаками ч.1 ст.164 КК України не являє собою обґрунтованого і вмотивованого рішення, яким має закриватися кримінальне провадження у конкретному випадку та яке повинно відповідати завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України.

Враховуючи вказане, вважаю за необхідне визнати оскаржувану постанову такою, що була прийнята передчасно, досудовим слідством не спростовано обґрунтування скарги,у зв`язку із чим постанова підлягає скасуванню, а копію цієї ухвали слід направити керівнику органу досудового розслідування для виконання та вирішення питань, пов`язаних з подальшим розслідуванням і належним проведенням слідчих (розшукових) дій в означеному кримінальному провадженні, достатніх для прийняття в цьому провадженні остаточного й законного рішення.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Постанову дізнавача Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.09.2024 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001351 від 01.07.2015 року - скасувати.

Матеріали кримінального провадження 0001351 від 01.07.2015 року скерувати до Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26 березня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_13