У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/11883/24

№ 1-кп/183/2085/24

22 листопада 2024 року . Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному проваджені № 0004147 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби під час мобілізації, на посаді військовослужбовця в розпорядженні військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваногоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному проваджені № 0004147, щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

14.11.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 1021 від 28 грудня 2023, солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 1021 від 28 грудня 2023, солдата ОСОБА_4 призначено на посаду гранатометника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 242 від 20 березня 2024, солдата ОСОБА_4 призначено на посаду гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 284 від 03 квітня 2024, солдата ОСОБА_4 увільнено від займаної посади та зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 647 від 01 серпня 2024, солдата ОСОБА_4 вважати таким, що з 01.08.2024 самовільно залишив частину.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, старший сержант ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язують солдата ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , 01.08.2024 року вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин тимчасово, незаконно ухилитись від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, та за відсутності законних підстав 01.08.2024 року в умовах воєнного стану без поважних причин самовільно залишив місце служби тимчасове розташування підрозділу у військову частину НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась за адресою АДРЕСА_2 , та без відповідних дозволів командирів і начальників, без документального оформлення відпустки чи відрядження,перебував у невстановленому місці.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця солдат ОСОБА_4 в період з 08:00 години 01.08.2024 року по 14.11.2024 включно, в умовах воєнного стану, незаконно постійно перебував поза межами місця несення військової служби, а саме військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

За час відсутності у розташуванні військової частини НОМЕР_1 , яка розташована АДРЕСА_2 , солдат ОСОБА_4 , обов`язки з військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами території місця служби в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд, до 14.11.2024 до прибуття в органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Так, ОСОБА_4 14.11.2024 року добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.

Також, 07.11.2024 року на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава надійшла письмова згода командира (начальника) військової частини НОМЕР_1 (установи) на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Кримінальне правопорушення вчинив вперше, добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний підтримав заявлене прокурором клопотання, просив його задовольнити, виявивши перед судом свою згоду на проходження військової служби.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходить до переконання, що клопотання прокурора про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підлягає задоволенню із наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суд .

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно змісту ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом встановлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

6 вересня 2024 року в газеті «Голос України» опубліковано Закон №3902-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» (законопроект №11322). Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (7 вересня 2024 року).

У відповідності до ч.5 ст.401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди

командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається з матеріалів клопотання підозрюваний ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягався.

Також судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

За таких обставин, клопотання прокурора про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку і звільненням особи від кримінальної відповідальності, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

У відповідності до абзацу 2 частини 3 статті 288 КПК України у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

З урахуванням наведеного, керуючись ч.5 ст.401 КК України, ч.2 ст.284, ст.ст.372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004147 від 14 листопада 2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили прибути до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили, забезпечити продовження проходження військової служби солдатом ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1