УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000027 від 16.01.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Олександрівка, Ширяївського району, Одеської області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000027 від 16.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч.1 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України.

Відповідно до положень статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках -у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин - усі дії, включаючи рафінування, підвищення в препараті концентрації наркотичних засобів, психотропних речовин, чи переробку наркотичних засобів і психотропних речовин, у результаті яких на основі наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів наркотичних засобів і психотропних речовин одержуються готові до використання та (або) вживання форми наркотичних засобів, психотропних речовин, або лікарські засоби, що їх містять, чи інші наркотичні засоби, психотропні речовини.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 у порушення вищевказаних вимог законодавства, не пізніше жовтня 2024 року, точний час досудовим розслідування не встановлено, вступив з ОСОБА_7 в попередню змову, спрямовану на отримання незаконного прибутку та особисте збагачення у протиправний спосіб, шляхом незаконного придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини особам, схильним до її вживання, за наступних обставин.

Установлено, що приблизно на початку вересня 2024 року (більш точну дату та час встановити не надалось можливим), ОСОБА_7 , з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, шляхом вчинення корисливих умисних злочинів, спрямованих на незаконне виготовлення, пересилання, зберігання з метою збуту, а також збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено -PVP, розробив план злочинної діяльності для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин на території Одеської області та інших регіонів України.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 не пізніше жовтня 2024 року, точний час досудовим розслідування не встановлено, залучив до своєї протиправної діяльності ОСОБА_4 , який бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, прийняв пропозицію ОСОБА_7 на участь у спільній злочинній діяльності направленій на незаконне виготовлення, зберігання, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP.

Відповідно до розробленого ОСОБА_7 плану злочинної діяльності його функція полягала у виготовленні особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, а ОСОБА_4 - допомагати останньому збувати психотропну речовину шляхом здійснення відправок через ТОВ «Нова Пошта».

У подальшому, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, будучи обізнаним з технологією виготовлення особливо небезпечної психотропної речовини, у період часу приблизно з початку жовтня 2024 року до 04.10.2024, у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою придбаного раніше спеціального хімічного обладнання, призначеного для виготовлення психотропної речовини, використовуючи придбані заздалегідь компоненти, шляхом здійснення хімічної реакції синтезу, незаконно виготовив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, у невизначеній кількості.

З метою конспірації своєї діяльності та виключення можливості спілкування з покупцями наркотичних засобів, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , достеменно знаючи про кримінальну відповідальність за незаконний обіг психотропних речовин, обрали спосіб вчинення збуту психотропної речовини шляхом проведення безконтактного замовлення, отримання грошових коштів та передачу психотропних речовин через спеціально створені з цією метою веб-сайти у мережі Інтернет, а саме месенджера «Telegram», здійснюючи збут психотропних речовин шляхом пересилання через поштомати ТОВ «Нова Пошта».

Продовжуючи вчиняти дії спрямовані на доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , невстановленим способом перемістили виготовлену психотропну речовину до невстановленого місця та в подальшому, для не викриття своєї спільної злочинної діяльності правоохоронним органом та маскування психотропної речовини, запакували пакет з психотропною речовиною до пакету з силікагелевим наповнювачем до котячого туалету «AnimAll», зверху якого наклеїли три корма для котів і помістили до картонної коробки ТОВ «Нова Пошта».

Після чого, реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 04.10.2024 у невстановлений у ході досудового розслідування час, з метою приховування своїх анкетних даних сформував товарно-транспортну накладну (далі ТТН), вказавши дані відправника та отримувача, які не відповідають дійсності, у свою чергу ОСОБА_4 взяв заздалегідь підготовлену картонну коробку в якій вже містились запакована особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, після чого обидва відповідно до попередньої домовленості направились до поштомату № НОМЕР_1 ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться за адресою: м. Одеса, проспект Свободи, буд. № 90.

У подальшому, ОСОБА_4 діючи спільно з ОСОБА_7 , знаходячись за вищевказаною адресою біля поштомату № НОМЕР_1 ТОВ «Нова Пошта» 04.10.2024 о 20.43 год. поклав коробку до ячейки поштомату, яку відкрив ОСОБА_7 , тим самим здійснили відправлення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP на ім`я ОСОБА_8 до поштомату № НОМЕР_2 ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Добропілля, мікрорайон Сонячний, буд. № 29 А (ТТН № 9762, вага 20 кг).

Далі, 05.10.2024 о 11.22 год. в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді огляду та виїмки кореспонденції в приміщенні відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Одеса, вул. Київське шосе, буд. № 27, проведено огляд посилки за ТТН № 9762, під час розпакування якої виявлено пакету з силікагелевим наповнювачем до котячого туалету «AnimAll», при відкритті якого виявлено полімерний пакет з кристалічною речовиною, з якого здійснено відбір зразку.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/116-24/21324-НЗПРАП від 28.10.2024 надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору масою 0,799 г в полімерному пакеті з застібкою, яка поміщена до спеціального пакета НПУ № ICR 0145963, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст якої становить 0,604 г.

Крім того, ОСОБА_7 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, будучи обізнаним з технологією виготовлення особливо небезпечної психотропної речовини, у період часу приблизно з початку жовтня 2024 року до 12.10.2024, у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою придбаного раніше спеціального хімічного обладнання, призначеного для виготовлення психотропної речовини, використовуючи придбані заздалегідь компоненти, шляхом здійснення хімічної реакції синтезу, повторно незаконно виготовив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, у невизначеній кількості.

Продовжуючи вчиняти дії спрямовані на доведення свого спільного злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 невстановленим способом перемістили виготовлену психотропну речовину до невстановленого місця та в подальшому для не викриття своєї спільної злочинної діяльності правоохоронним органом та маскування психотропної речовини запакували пакет з психотропною речовиною до пакету з кормом для котів «Пан Кот», зверху якого наклеїли три корма для котів і помістили до картонної коробки ТОВ «Нова Пошта».

Після чого, реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 12.10.2024 у невстановлений в ході досудового розслідування час, з метою приховування своїх анкетних даних сформував товарно-транспортну накладну (далі ТТН), вказавши дані відправника та отримувача, які не відповідають дійсності, у свою чергу ОСОБА_4 взяв заздалегідь підготовлену картонну коробку, в якій вже містилась запакована особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, після чого обидва відповідно до попередньої домовленості направились до поштомату № 6602 ТОВ «Нова Пошта» що знаходиться за адресою: м. Одеса, проспект Небесної сотні, буд. № 83.

У подальшому, ОСОБА_4 діючи спільно з ОСОБА_7 , знаходячись за вищевказаною адресою біля поштомату № 6602 ТОВ «Нова пошта» 12.10.2024 о 18.00 год. поставив коробку до ячейки поштомату, яку відчинив ОСОБА_7 , тим самим здійснили відправлення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP на ім`я ОСОБА_9 до поштомату № НОМЕР_3 ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться за адресою: Київська область, м. Софіївська Борщагівка (ТТН № 6302, вага 10 кг).

Далі, 14.10.2024 о 11.24 год. в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді огляду та виїмки кореспонденції в приміщенні інноваційного терміналу ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Одеса, Нерубайська територіальна громада, 21 масив, буд. № 73, проведено огляд посилки за ТТН № 6302, під час розпакування якої виявлено пакет з кормом для котів «Пан Кот», при відкритті якого виявлено полімерний пакет з кристалічною речовиною, з якого здійснено відбір зразку.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/116-24/22022-НЗПРАП від 28.10.2024 надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору масою 2,680 г в полімерному пакеті з застібкою, яка поміщена до спеціального пакета НПУ № SUD 2010649, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст якої становить 2,022 г.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених:

- ч. 2 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 2 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

За викладених обставин, 30.10.2024 року ОСОБА_4 було затримано в порядку статті 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому тяжких злочинів, в цілях запобігання ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 1000 (однієї тисячі) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні -

Прокурор оголосив клопотання та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, посилаючись на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, зазначених у клопотанні.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання, на її думку клопотання сторони обвинувачення та підозра необґрунтовані, ризики зазначені у клопотанні є безпідставні та недоведені. Звернула увагу, що підзахисний має міцні соціальні зв`язки, запропонована прокурором застава є непомірною. Просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а у разі задоволення клопотання визначити розмір застави встановлений законом для тяжких злочинів.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника, повідомив, що з підозрою він не погоджується, просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати домашній арешт.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 30.10.2024 року ОСОБА_4 було затримано в порядку статті 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується:

- протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії від 05.08.2024, передбаченої ст. 263 КПК України зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, під час якого зафіксовано розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про незаконне виготовлення, пересилання та збут психотропної речовини;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії від 07.10.2024, передбаченої ст. 262 КПК України огляд та виїмка кореспонденції, з посилки яку відправляли ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в якій містилась кристалічна речовина;

- висновком експерта № СЕ-19/116-24/21324-НЗПРАП від 28.10.2024 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, відповідно до якого надана на експертизу кристалічна речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, кількісний вміст якої становить 0,604 г.;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії від 14.10.2024, передбаченої ст. 262 КПК України огляд та виїмка кореспонденції, з посилки яку відправляли ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в якій містилась кристалічна речовина;

- висновком експерта № СЕ-19/116-24/22022-НЗПРАП від 28.10.2024 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, відповідно до якого надана на експертизу кристалічна речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, кількісний вміст якої становить 2,022 г.;

- протоколом огляду документів від 10.10.2024, під час якого оглянуто відеозапис на якому зафіксовано відправлення посилки ОСОБА_7 та ОСОБА_4 з поштомату ТОВ «Нова пошта», в якій знаходилась психотропні речовина;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Одночасно, слідчий суддя акцентує увагу сторони захисту на тому, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваною злочинів.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Обставини, які підтверджують ризик передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності.

Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого та корисливого злочину, за яке передбачене покарання до 10 років із конфіскацією майна, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, дітей не має.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На думку слідчого судді, на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності очікування можливого суворого покарання в сукупності з вагомістю доказів причетності підозрюваного до скоєння злочину саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у їх вчиненні, а тому слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя враховує, і те, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію. Тому слідчий суддя, вважає, що тяжкість обвинувачення, хоча й не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати.

Також, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити речові докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, з огляду на те, що останній може знищити інформацію на телефонах, ноутбуках, де може міститися інформація про імовірних співучасників злочинів, особи яких наразі не встановлені органом досудового розслідування і тому підозрюваний зможе знищити такі дані.

При встановленні даного ризику слідчий суддя враховує характер та спосіб вчинення злочинів, який вказує на те, що до вчинення злочинів імовірно причетні інші особи, що залучали до схеми інших осіб, яких використовували в послідуючому з метою збуту наркотичних засобів.

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, адже потерпілий та свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

До того ж, слідчий суддя зазначає, що досудове розслідування триває і є необхідність у встановленні та допиті інших свідків, проведенні додаткових допитів вже встановлених свідків.

При оцінці вказаного ризику слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права обвинуваченого на перехресний допит. Суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто, ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Сторона обвинувачення у клопотанні посилається також на існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом з цим, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в ході розгляду клопотання з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, та наразі органом досудового розслідування не доведено систематичність вчинення злочинів підозрюваним, за місцем його проживання не вилучено наркотичних/психотропних речовин, а наразі лише перевіряється причетність останнього до вчинення злочинів.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе унеможливити ухилення підозрюваного від органу досудового слідства, суду, а запобіжні заходи у вигляді особистої поруки та особистого зобов`язання є недоцільними, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики.

При застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею також враховано вік підозрюваного, міцність його соціальних (офіційно не працює) та сімейних зв`язків, а також інші обставини, які характеризують його особу.

Характеризуючи дані підозрюваного ОСОБА_4 не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, обґрунтованість підозри у чиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваному можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Так, з положень ч. 3 ст. 183 КПК України, вбачається, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Прокурор просив визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3 028 000 гривень, посилаючись на суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_4 злочину, який в чинено у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Проте, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3 028 000 гривень, яку просить визначити підозрюваному ОСОБА_4 прокурор є недостатньо обґрунтованою.

Так відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрюваний ) складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 60 560 грн. до 242 240 грн.).

Разом з цим, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 188 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, кількість епізодів вчинення злочину, його роль у вчинені злочину відповідно до долучених до клопотання протоколів про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій, слідчий суддя прийшов до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 доцільним буде визначити заставу у мінімальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, сума якої, на думку слідчого судді, в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного у випадку її внесення під загрозою звернення застави в дохід держави, у випадку порушення покладених на нього процесуальних обов`язків

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, необхідно покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що у судовому засіданні не було встановлено обставин, які б свідчили, що підозрюваний ОСОБА_4 , за станом здоров`я не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора.

За наведених вище обставин, слідчий суддя доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення поданого клопотання.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000027 від 16.01.2024 року відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 28.12.2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок НОМЕР_4 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 28.12.2024 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1