Провадження №1-в/751/338/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження за поданням Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області відносно засудженого

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городище Чернігівської

області, громадянина України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

засудженого 03.06.2020 року вироком Дніпровського районного

суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України до штрафу

850 грн; 14.09.2020 ухвалою Дніпровського районного суду

м. Києва покарання у виді штрафу замінено на громадські роботи

строком 50 годин,

про приведення вироку суду у відповідність до діючого законодавства,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2024 Деснянський РВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області звернувся до Деснянського районного суду з поданням для вирішення питання про приведення вироку Дніпровського районного суду м.Києва від 03.06.2024 відносно ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

Згідно ухвали Чернігівського апеляційного суду від 16.10.2024 вказане подання органу пробації направлено для розгляду до Новозаводського районного суду м.Чернігова.

Подання органу пробації мотивоване тим, що 09.08.2024 набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ (далі - Закон). Цим Законом внесено зміни до ст. 51 КУпАП та підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст.ст. 185, 190, 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Станом на 01.01.2020 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2102,00 грн. Згідно вироку суду, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України 29.02.2020, сума завданої матеріальної шкоди становить 217 грн 54 коп, отже дії останнього можуть бути кваліфіковані, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати та тягнуть за собою притягнення до адміністративної відповідальності.

У судовому засідання представник Деснянського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 подання підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у поданні. Додатково зазначив, що на час звернення з цим поданням до суду засуджений ОСОБА_5 перебуває у розшуку, оскільки після передання справи засудженого з Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області для подальшого виконання вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 03.06.2020 року за територіальністю ним було здійснено вихід за місцем проживання засудженого у АДРЕСА_1 та роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, однак засуджений надав квитанцію про сплату ним штрафу 850 грн за вироком суду та відмовився виконувати громадські роботи, на багаторазові виклики засуджений категорично відмовлявся з`являтись до органу пробації. В подальшому було здійснено вихід за місцем проживання засудженого, де двері квартири ніхто не відчинив, його місцезнаходження встановити не вдалось, у зв`язку з чим ОСОБА_5 було оголошено у розшук.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти подання, також зазначив, що ним 01.07.2020 року сплачено штраф у розмірі 850 грн, який призначено за вироком Дніпровського районного суду м.Києва. Квитанцію про сплату штрафу він одразу подав до Дніпровського районного суду м. Києва. Під час проживання у м. Києві після засудження жоден фахівець органу пробації його не викликав та до нього не приходив, про заміну йому Дніпровським районним судом м. Києва покарання у виді штрафу на громадські роботи йому нічого не відомо, він жодним чином не переховувався та не уникав виконання покарання за вироком суду, постійно проживає у м. Чернігові за вказаною адресою, але вони з дружиною працюють, тому з ранку до пізнього вечора вдома відсутні. Також підтвердив, що дійсно відмовився виконувати громадські роботи, оскільки сплатив штраф, тому вважає відбув покарання.

Прокурор у судовому засіданні вважала за можливе задовольнити подання органу пробації та привести вирок відносно засудженого у відповідність до вимог діючого законодавства.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали особової справи № 12/2023, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 03.06.2020 вироком Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 визнаний винуватим за ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та засуджений до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 гривень, за вчинення 29.02.2020 приблизно о 16 годині 00 хвилин в приміщенні магазину «Новус» за адресою: м. Київ, проспект Ватутіна, 2-Т закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) на загальну суму 217 грн 28 коп, що належить потерпілому.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до КУпАП, а саме ст. 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна, вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 5 підрозділу 1 Розділу XX Перехідних полoжeнь Податкового кодексу України: Якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України 169.1.1. визначена податкова соціальна пільга у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, станом на 09.08.2024 - час набрання чинності Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024, розмір вартості майна, за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначених ст. 51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, що становило 302 грн 80 коп збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3028 грн, тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 3028 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2020 року становить 2102 грн.

Отже, розмір двох неоподатковуваних мінімумів громадян у розумінні положень ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024 станом на 01.01.2020 складав 2102 грн, тоді як згідно вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 03.06.2020 у справі №755/4898/20, вартість майна закінчений замах на викрадення якого 29.02.2020 вчинено ОСОБА_5 становить 217 грн 28 коп (менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час вчинення протиправного діяння - 3028 грн), що станом на день набрання чинності Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 може бути лише підставою для адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що призначене 03.06.2020 вироком Дніпровського районного суду м.Києва (набрав законної сили 07.07.2020) покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становило 850 гривень ОСОБА_5 виконав 01.07.2020 року, сплативши штраф у зазначеному розмірі, що підтверджується дублікатом чека «АТ КБ ПриватБанк», платіжна інструкція 0.0..1 з датою здійснення платіжної операції 01.07.2020 на суму 850,00 грн.

Тим самим ОСОБА_5 відбув призначене вироком суду покарання у виді штрафу станом на час набрання ним законної сили.

14.09.2020 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва задоволено подання провідного інспектора Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області ОСОБА_6 та замінено засудженому вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн на покарання у виді громадських робіт на строк 50 (п`ятдесят) годин.

Зі змісу вказаної ухвали суду убачається, що станом на 14 вересня 2020 року штраф засудженим ОСОБА_5 не сплачений.

Отже, встановлені під час цього судового розгляду обставини щодо виконання засудженим ОСОБА_5 вироку не були відомі Дніпровському районному суду м. Києва на час заміни йому покарання 14.09.2020, яке фактично було виконано засудженим 01.07.2020 року у добровільному порядку.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено.

Виходячи зі змісту положень ч.1 ст. 5 та ч. 2 ст. 74 КК України, дія Закону № 3886-IX від 18.07.2024, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння та усуває його караність, поширюється на осіб, які відбувають призначене покарання, тому вони і підлягають звільненню від такого покарання.

Однак, враховуючи встановлені обставини справи, довідку про відсутність судимостей у ОСОБА_5 з моменту його останнього засудження 03.06.2020 (а. особ. с. 215-217), а також положення п.5 ст. 89 КК України, якими визначено, що особи, засуджені за вчинення злочину до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного і додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення, вважаються такими, що не мають судимості, суд доходить висновку, що на час розгляду подання Деснянського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_5 є особою, судимість якої за вироком суду від 03.06.2020 року погашена, а тому в силу вимог ч.1 ст. 5 та ч. 2 ст.74 КК України дія Закону № 3886-IX від 18.07.2024, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння та усуває його караність на ОСОБА_5 не розповсюджується, оскільки покарання ним відбуто та судимість погашена до набрання сили Законом № 3886-IX від 18.07.2024.

За встановлених обставин, у задоволенні подання Деснянського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку суду у відповідність до діючого законодавства, слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст. 5, 74 КК України, та керуючись ст.ст. 369-372, 376, 395, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області відносно засудженого про приведення вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 03.06.2024 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ХІ від 18.07.2024 року, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 25 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_1