УХВАЛА

26.11.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3

про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000312 від 23.10.2024, та додані до нього матеріали,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, у якому просить скасувати арешт автомобіля Volkswagen LT 46, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 06.03.2007, та зобов`язати дізнавача повернути автомобіль заявнику.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 24.10.2024 у справі №295/15964/24 на вказаний транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію накладено арешт. В ході проведення досудового розслідування було проведено всі необхідні слідчі дії, за результатами яких зміни номерів агрегатів автомобіля не виявлено. Заявник вважає, що потреба у подальшому арешті майна відпала.

В судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі, відповідно до змісту якої клопотання підтримує.

Дізнавач та прокурор у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Прокурор ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі в судовому засіданні. За змістом заяви прокурор вказав, що проти задоволення клопотання не заперечує, оскільки у вказаному кримінальному провадженні проведено судову криміналістичну експертизу транспортного засобу, згідно з висновком якої №СЕ-19/106-23/15974-КДТЗ, відсутні ознаки зміни номеру кузова, шасі та двигуна автомобіля, а проведеною судовою технічною експертизою документа №СЕ-19/106-23/15983-КДТЗ не встановлено ознак здійснення підроблення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне №0000312 від 23.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України.

В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 24.10.2024 у справі №295/15964/24 накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen LT 46», д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 06.03.2007 належить ОСОБА_5 , та користувачем якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , абонентський номер НОМЕР_3 , а також на свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 06.03.2007, які було вилучено в ході огляду місця події від 22.10.2024, та заборонено користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Відповідно до висновку судової експертизи з криміналістичного дослідження транспортного засобу №СЕ-19/106-23/15974-КДТЗ, відсутні ознаки зміни номеру кузова, шасі та двигуна автомобіля.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документа №СЕ-19/106-23/15983-КДТЗ не встановлено ознак здійснення підроблення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями статей 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі, щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно з частинами 1, 2 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами ч.4 ст.173 КПК України у разі застосування заходу забезпечення у вигляді арешту слідчий суддя повинен застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

При вирішенні питання про наявність достатніх підстав вважати, чи існує потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту в ході розгляду клопотання заявника про скасування арешту з майна, слідчий суддя має враховувати підстави, визначені ст.ст.170, 173 КПК України. Зокрема, слідчий суддя повинен брати до уваги необхідність такого арешту з огляду на завдання кримінального провадження, наслідки арешту для особи, відносно майна якої застосовується відповідний арешт.

Зважаючи на встановлені під час розгляду клопотання про скасування арешту з майна обставини кримінального провадження, а саме те, що в межах кримінального провадження з арештованим автомобілем проведені необхідні слідчі дії, прокурор проти скасування арешту не заперечує, тому ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна, відсутні, як і відсутні будь-які додаткові підстави для подальшого втручання у права власника арештованого майна та осіб, які ним користуються, на володіння належним майном, тому, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 22, 170, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 24.10.2024 у справі №295/15964/24 на автомобіль марки «Volkswagen LT 46», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 06.03.2007 належить ОСОБА_5 , та користувачем якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , абонентський номер НОМЕР_3 , а також на свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 06.03.2007, які було вилучено в ході огляду місця події від 22.10.2024, та повернути автомобіль та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу особі, у якої його було вилучено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1