МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2024 р. Справа № 370/2188/24

Провадження № 1-кп/370/376/24

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участую прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у смт Макарів Київської області кримінальне провадження № 0000046 від 27 квітня 2024 року, за яким

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Королівка Макарівського району Київської області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, тимчасово непрацюючий, неодружений, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимий (контактний номер телефону відсутній),

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

в с т а н о в и в :

26.04.2024 року, близько 19 години, більш точного часу дізнанням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, з метою вчинення хуліганських дій, з мотивів неповаги до права власності особи, порушуючи ст. ЗО Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла, а саме: не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за мотивованим рішенням суду, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника зайшов на територію домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 , та підійшовши до обгородженого парканом подвір`я, обійшов його та переліз через паркан з тильної сторони, таким чином проникнувши до подвір`я, чим порушив недоторканність володіння ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 , вину у інкримінованому йому діянні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному і дав показання, які повністю відповідають обставинам, що встановлені досудовим розслідуванням.

Так, ОСОБА_4 , дав суду покази, що у встановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переліз через паркан на територію домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 . Про те, що сталося шкодує. Щиро розкаюється у скоєному. Обіцяє більш такого не вчиняти.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини у скоєному, визнання ним кваліфікації дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, за згодою учасників процесу, судом не досліджувалися.

Враховуючи викладене, суд визнає, що винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому діяння доведена у судовому засіданні повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, а саме як незаконне проникненні до іншого володіння особи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання: чи є підстави для застосування до обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності, примусового заходу медичного характеру, передбаченого ч. 2 ст. 94 КК України.

Відповідно до вимог ст. 20 КК України, підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними.

Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочини у стані обмеженої осудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути застосовано судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно-небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 296 від 19.07.2024 ОСОБА_4 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій на шизотиповий розлад(F21 за МКХ-10). Під час скоєння інкримінованих йому дій ОСОБА_4 не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 на даний час страждає на шизотиповий розлад ( F 21 за МКХ-10). ОСОБА_4 на даний час не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати. ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Виходячи із змісту зазначеного висновку суд визнає обвинуваченого обмежено осудним, та враховуючи, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення в стані обмеженої осудності, є обмежено осудним і на момент ухвалення вироку, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку що підтверджено відповідним експертним висновком, відповідно наявні, визначені ст. 20, 94 КК підстави України застосувати до обвинуваченого примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, згідно ст. 12 КК є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

ОСОБА_4 , раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває. За місцем проживання скритний, компрометуючий матеріалів та скарг не надходило.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, психічний стан обвинуваченого. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_4 , слід призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу. На думку суду, таке покарання буде достатнім виправленню та перевихованню обвинуваченого та зможе запобігти вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України. Арешт на майно не накладався. Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ст. 20, 94 КК України, застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області, в порядку, передбаченому ст. 393 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених ст. 394 КПК України, у строки, встановлені ст. 395 КПК України.

Вирок набирає законної сили по закінченню строку на його апеляційне оскарження, якщо він не був оскаржений. В інакшому випадку - після його перегляду апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1