Справа №567/755/24
Провадження №1-кп/567/104/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оженин Острозького району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадян України, раніше судимого 17.01.2024 Білогірським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.190 КК України до 200 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1.ст.125, ч. 4 ст. 185 КК України

встановив:

6 січня 2024 року приблизно о 21 год. ОСОБА_4 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24.02.2022№2102-ІХ, яким введено воєнний стан із 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та після чого неодноразово продовжено, в тому числі Указом Президента України від 06.11.2023 №734/2022, затвердженого Законом України від 08.11.2023 №3429-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 15 листопада 2023 року строком на 90 діб ( тобто до 14 лютого 2024 року), перебуваючи у приміщенні житлової квартири за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , де керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, скориставшись неуважністю потерпілого ОСОБА_6 , таємно викрав з кишені куртки потерпілого мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy А04е», чорного кольору - вартістю 3097 гри. 50 коп., із наявною у ньому сім-картою оператора «Київстар» - вартістю 150 грн., захисним чохлом чорного кольору - вартістю 51 грн. 20 коп., що на праві приватної власності належать ОСОБА_6 .

Викрадене майно ОСОБА_4 привласнив та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 3298 грн. 70 коп.

Окрім того, 07.01.2024, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в під`їзді багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6 .

Вказаними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді: садно на спинці носа, синець на верхній повіці лівого ока біля зовнішнього кута та синець на нижній повіці лівого ока, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №05 від 10.01.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Під час судового розгляду між прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури, якому на підставі ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000011 від 08.01.2024 ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 28.11.2024 було укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.468, 469, 470, 472 КПК України. Потерпілим надано письмову згоду на укладення такої угоди.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст 125, ч. 4 ст. 185 КК України, щодо обставин, викладених в обвинувальному акті від 08.01.2024, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинення яких ставиться йому у провину.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у разі затвердження такої угоди, а саме за за ч.1 ст.125 КК України -150 годин громадських робіт, за ч. 4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років, із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, в поданій на адресу суду заяві підтвердив свою згоду на затвердження угоди про визнання винуватості. Наслідки укладення та затвердження угоди йому зрозумілі. Розгляд справи просить здійснювати без його участі.

Обвинувачений в судовому засіданні, підтримавши угоду, повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч. 4 ст. 185 КК України в обсязі обвинувачення, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник в судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечив, зазначивши, що його підзахисний свою вину у вчинені кримінальних правопорушень визнає, угоду про визнання винуватості уклав добровільно, зауважень до правильності кваліфікації дій обвинуваченого немає.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відноситься до кримінального проступку та тяжких злочинів, санкція яких передбачає альтернативу видів покарання.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.125 ,ч. 4 ст. 185 КК України.

Потерпілим надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлені.

Враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням положень ст. 70 КК України, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, виду і строку призначеного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває.

Покарання, яке узгоджене сторонами є достатнім для виправлення обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст. 476 КПК України.

При цьому суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні становлять 3029 грн. 12 коп., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 374, 475, 100, 122, 124 КПК України,

засудив:

затвердити угоду від 28.11.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання:

-за ч.1 ст.125 КК України -150 годин громадських робіт,

-за ч.4 ст.185 КК України -у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання менш суворим у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 3029 грн. 12 коп.

Речові докази у справі:

-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А04е», чорного кольору, захисний чохол чорного кольору та sim-карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вважти повернутими потерпілому ОСОБА_6 ,

-sim-карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 після вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1