Справа № 214/5879/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000770 від 10.06.2024, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Новопілля Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, працюючого фасувальником-пакувальником ПП «Крамар», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_4 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинних, в невстановлений час та місце, маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, придбав металевий кастет, який за своїм зовнішнім виглядом має ознаки холодної зброї, та який в подальшому носив при собі без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що даний предмет являється холодною зброєю, а у нього відсутній відповідний дозвіл на придбання, зберігання і носіння холодної зброї, передбачений законодавством України, як наслідок, розуміючи неправомірність своїх дій, діючи умисно, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України за №622 від 21.08.1998 зі змінами та доповненнями, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ за №576 від 12.10.1992, добровільно не здав кастет до правоохоронних органів та почав носити його при собі без передбаченого законом дозволу.

Після чого, 09.06.2024 приблизно о 22:35 год., працівниками патрульної поліції УПП у м. Кривому Розі Дніпропетровської області ДПП України, під час патрулювання Саксаганського району за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, по вул. Володимира Великого, на дорозі біля буд. 43А, було зупинено для проведення перевірки документів згідно Закону України «Про Національною поліцію» транспортний засіб, в якому перебував ОСОБА_4 , та при проведенні бесіди з останнім, а також проведенні поверхневої перевірки було встановлено, що у нього мається при собі кастет.

10.06.2024 приблизно о 00:21 год. слідчим СВ ВП №4 КРУП в Дніпропетровській області, під час проведення огляду місця події у присутності понятих оглянуто та вилучено зазначений кастет, який згідно висновку експерта за №СЕ-19/104-24/24597-ХЗ від 18.06.2024 є холодною зброєю, виготовлений саморобним способом, є контактною неклинковою холодною ударно-дробильної дії, а саме кастетом.

Умисні дії ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч.2 ст.263 КК України, за ознаками: носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

24 червня 2024 року між прокурором ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав за обставин, викладених в обвинувальному акті, та підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, просив її затвердити та призначити йому узгоджену міру покарання, а також звільнити його від відбування з іспитовим строком, щиро розкаюється у вчиненому. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Також пояснив, що він цілком розуміє характер пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст.263 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згодний з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні даної угоди.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 вважала за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому, просила призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з наступних підстав.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, за умови надання всіма потерпілими прокуророві письмової згоди на укладення ними угоди.

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 24 червня 2024 року, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.2 ст.263 КК України та щодо узгодженого покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Крім того, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473, ст.476 КПК України.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам ст.472 КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.263 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.

При призначенні покарання, визначеного угодою про визнання винуватості від 24 червня 2024 року, суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, визначається щире каяття.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення, підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особистість обвинуваченого, який раніше не судимий (т.2 а.с.53), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.2 а.с.51-52), одружений, опосередковано характеризується за місцем проживання (т.2 а. с.54).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Під час судового провадження запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Крім того, відповідно до положень ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової експертизи зброї за №СЕ-19/104-24/24597-ХЗвід 18.06.2024 у розмірі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) грн. 84 (вісімдесят чотири) коп. (т.2 а.с.16).

Питання про речові докази вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.110, 124, 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 24 червня 2024 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000770 від 10.06.2024 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24 червня 2024 року покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової експертизи зброї за №СЕ-19/104-24/24597-ХЗвід 18.06.2024 у розмірі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) грн. 84 (вісімдесят чотири) коп. (т.2 а.с.16).

Речові докази:

-кастет, переданий на зберігання до камери схову речових доказів ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція №004137 від 20.06.2024, номер книги обліку речових доказів: №175, порядковий номер: №69 знищити.

-три диска «DVD-R», які долучені шляхом приєднання до матеріалів кримінального провадження, відповідно до постанови від 19.06.2024 (т.2 а.с.37) залишити в матеріалах кримінального провадження №0000770.

Матеріали кримінального провадження №0000770 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №214/5879/24, провадження №1-кп/214/834/24.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1