Справа № 487/6615/24
Провадження № 1-кс/487/4305/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001950 від 03.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001950 від 03.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просив накласти арешт вилучені під час огляду місця події від 03.08.2024: автомобіль Mercedes-Benz Vito 108 D, номер кузову № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ); шкіряний чохол автомобільного керма; важіль скло підйомника двері водія.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001950 від 03.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 03.08.2024, близько 19:00 год., на 7 км автодороги Т-1501 «Миколаїв Станіслав Херсон» поблизу с. Лимани Миколаївського району Миколаївської області відбулася дорожньо-транспортна подія у вигляді з`їзду з автодороги з подальшим зіткненням із деревом за участі автомобіля Mercedes-Benz Vito 108 D, д.н.з. НОМЕР_2 , під управлінням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється військовослужбовцем НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, в ході якої загинув пасажир ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та отримав тілесні ушкодження пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4

03.08.2024 проведено огляд місця події ділянки 7 км автодороги Т-1501 «Миколаїв Станіслав Херсон», в ході якого було виявлено та вилучено автомобіль «Mercedes-Benz Vito 108 D» номер кузову № НОМЕР_1 д.н.з. « НОМЕР_2 » зі слідами механічних ушкоджень, характерних для дорожньо-транспортної пригоди; шкіряний чохол автомобільного керма та важіль скло підйомника двері водія.

У клопотанні прокурор як на підставу арешту на вилучене майно посилається на те, що о зазначений автомобіль, чохол та важіль, як самі по собі, так і у взаємозв`язку з показаннями свідків та очевидців ДТП можуть бути використані органом досудового розслідування в якості доказу вчинення кримінального правопорушення, оскільки дозволить встановити технічну можливість своєчасним застосуванням екстреного гальмування запобігти розвитку ДТП із зупинкою транспортного засобу, механізм зіткнення, встановити особу водія транспортного засобу та його винуватість у ДТП.

В судовому засіданні прокурор не був присутнім, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ст. 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001950 від 03.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 03.08.2024, близько 19:00 год., на 7 км автодороги Т-1501 «Миколаїв Станіслав Херсон» поблизу с. Лимани Миколаївського району Миколаївської області відбулася дорожньо-транспортна подія у вигляді з`їзду з автодороги з подальшим зіткненням із деревом за участі автомобіля Mercedes-Benz Vito 108 D, д.н.з. НОМЕР_2 , під управлінням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється військовослужбовцем НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, в ході якої загинув пасажир ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та отримав тілесні ушкодження пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.08.2024 з місця пригоди вилучено автомобіль Mercedes-Benz Vito 108 D, д.н.з. НОМЕР_2 ; шкіряний чохол автомобільного керма; важіль скло підйомника двері водія.

Старшим слідчим в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_8 04.08.2024 року винесено постанову, відповідно до якої автомобіль Mercedes-Benz ML 350, реєстраційний номер НОМЕР_5 , шкіряний чохол автомобільного керма; важіль скло підйомника двері водія, вилученні під час огляду місця події 03.08.2024 року визначено речовим доказом у кримінальному провадженні. Автомобіль Mercedes-Benz ML 350, реєстраційний номер НОМЕР_5 , передано на відповідальне зберігання до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до даних реєстраційної картки транспортного засобу власником транспортного засобу НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , є ОСОБА_4 .

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи встановленні досудовим розслідуванням обставини, слідчий суддя вважає, що зазначений автомобіль, чохол та важіль, як самі по собі, так і у взаємозв`язку з іншими доказами можуть бути використані органом досудового розслідування в якості доказу вчинення кримінального правопорушення, оскільки дозволить встановити технічну можливість своєчасним застосуванням екстреного гальмування запобігти розвитку ДТП із зупинкою транспортного засобу, механізм зіткнення, встановити особу водія транспортного засобу та його винуватість у ДТП.

А за такого, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено відповідність вилученого майна критеріям, визначенні статтею 98 КПК України.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом зміни, відновлення, переобладнання,втрати або пошкодження автомобіля.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна, а за такого, клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 168, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час огляду місця події від 03.08.2024: автомобіль Mercedes-Benz Vito 108 D, номер кузову № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ); шкіряний чохол автомобільного керма; важіль скло підйомника двері водія.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1