Справа №478/618/19 пров. №1-кп/478/12/2024
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2024 року Казанківський районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконфереції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Казанка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.358 КК України,

В с т а н о в и в:

В провадженні Казанківського районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.358 КК України.

Під час судового розгляду, після дослідження доказів, що надані стороною обвинувачення, захисниками обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заявлено клопотання про визнання очевидно недопустимими докази в порядку ст. 89 КПК України.

Так, стороною захисту зазначено, що відсутність постанови про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні в матеріалах досудового розслідування або її не підписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування. Відповідно до постанови Керівника Криворізької місцевої прокуратури №3 радника юстиції ОСОБА_7 від 13.03.2017 року, який розглянувши матеріали кримінального провадження №0000060 від 12.01.2017 року, постановив визначити групу прокурорів у кримінальному провадженні 0000066 у складі прокурорів Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Старшим групи визначено прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 . Посилаючись на відсутність у кримінальному провадженні №0000060 від 12.01.2017 року постанови про призначення прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурора у зазначеному провадженні просили суд визнати очевидно недопустимим доказами у кримінальному провадженні №0000060 від 12.01.2017 року за ч.1 ст.358 КК України, а саме: постанови слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 16.01.2017 року, 23.01.2017 року, 24.01.2017 року, 06.02.2017 року, 20.02.2017 року, про тимчасовий доступ до речей та документів, погоджені з прокурором Кривворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 (а.к.п.145, 158, 195, 197, 231, 248, 249 т.2).

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали клопотання, просили задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про проведення судового засідання в його відсутності.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого заперечувала, просила відмовити в його задоволенні.

Розглянувши клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження з приводу заявленого клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 89 КПК України, у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Слід зазначити, що доказами у кримінальному провадженні, згідно зі ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Клопотання сторони захисту щодо визнання очевидно недопустимими - постанови слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 16.01.2017 року, 23.01.2017 року, 24.01.2017 року, 06.02.2017 року, 20.02.2017 року, про тимчасовий доступ до речей та документів, погоджені з прокурором Кривворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 (а.к.п.145, 158, 195, 197, 231, 248, 249 т.2), не підлягає задоволенню, оскільки самі по собі процесуальні рішення, такі як постанови і доручення, ухвалені під час досудового розслідування, судові рішення, а також змагальні документи (клопотання, заяви, скарги тощо) не можуть оцінюватися з погляду допустимості, оскільки не є доказами у значенні статті 84 КПК.

Керуючись ст. ст. 85-89, 94, 371-372 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про визнання доказів очевидно недопустимими, - відмовити.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає, але заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1статті 392 КПК України

Суддя ОСОБА_1