490/8198/24 15.10.2024
н/п 1-кс/490/4010/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/8198/24
УХВАЛА

15 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

встановив:

До слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.09.2024 року на транспортний засіб автомобіль марки «Land Rover Range Rover Evoque», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , вилучений у ОСОБА_3 у межах кримінального провадження внесеному до ЄРДР за №0001180 від 13.09.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Вивчивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначає, що слідчим суддею є суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.

Згідно п. 22 ч.1 ст.3 КПК України судом є місцевий загальний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження, а також Вищий антикорупційний суд у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до його підсудності цим Кодексом, а також апеляційний суд у випадку, передбаченому цим Кодексом.

Отже з аналізу вказаних норм випливає те, що законодавцем чітко визначено ці два суб`єкти, які хоча і відносяться до судової гілки влади, але ж наділені різними повноваженнями, а саме повноваженнями судового контролю (слідчий суддя) та вирішення справи по суті із постановленням остаточного рішення по суті справи.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 12.09.2024, близько 20.00 год., в м. Миколаєві на перехресті вул. 3 Воєнної та вул. Каразіна відбулася ДТП (зіткнення транспортних засобів) за участю автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та автомобіля «Land Rover Range Rover Evoque», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті ДТП тілесні ушкодження отримала водій автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 .

Відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за № 0001180 від 13.09.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В ході огляду місця ДТП 12.09.2024 року слідчим було вилучено автомобіль «Land Rover Range Rover Evoque», реєстраційний номер НОМЕР_1 , як річ, яка зберегла на собі сліди кримінального правопорушення.

Постановою про визнання речових доказів від 13.09.2024 р. автомобіль марки «Land Rover Range Rover Evoque», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

17.09.2024 р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва накладено арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Land Rover Range Rover Evoque», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою забезпечення його збереження в стані, що мають на собі сліди пошкодження під час ДТП, належного огляду, проведення експертиз, слідчих експериментів обставин виникнення та розвитку аварійної події.

30.09.2024 р. постановою слідчого кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001180 від 13.09.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України ,закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України.

Посилаючись на викладене, а також на те, що на теперішній час відпала необхідність у застосуванні арешту, заявник просить скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «Land Rover Range Rover Evoque», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 3 ч.1 п.18 КПК України до повноважень слідчого судді відноситься здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Із аналізу норм кримінального процесуального закону вбачається, що повноваження слідчого судді поширюються на вирішення питань, які виникають під час досудового розслідування.

Після завершення досудового розслідування всі питання, в тому числі і клопотання щодо вирішення долі речових доказів розглядаються судом в загальному порядку.

Статтею 100 КПК України визначений порядок вирішення питання щодо речових доказів. Приписами ч.9 ст.100 КПК України визначено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Тобто, відповідно до вище вказаної норми доля речового доказу у закритому кримінальному провадженні не може бути вирішена слідчим суддею.

Викладене відповідає висновку , викладеного у Постанові Обєднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.04.2023 р. у справі №554/2506/22, згідно з яким у разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК; ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або відмову у його скасуванні, постановлена після закриття кримінального провадження, не передбачена кримінальними процесуальними нормами

Згідно з п. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Оскільки питання щодо можливості повернення клопотання про скасування арешту майна, яке не підлягає розгляду слідчим суддею, не врегульовано положеннями КПК України, слідчий суддя вважає можливим застосувати схожі за своєю суттю положення ч. 2 ст. 304 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

У зв`язку із вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає поверненню, у зв`язку із помилковістю звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням.

Керуючись ст. 3, 7, 9, 171, 175, 304 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна - повернути особі, яка його подала.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1