Провадження № 1-кс/643/1963/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2024 м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові, клопотання заступника начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003168, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 3662 КК України, -

встановив:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003168 від 10.05.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 3662 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що слідчий слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно внесла недостовірні відомості до щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, шляхом не відображення відомостей про наявність у члена її сім`ї чоловіка ОСОБА_7 фінансового зобов`язання, а саме: розстрочення платежу у сумі 1269800, 00 гривень за придбання квартири АДРЕСА_1 , а також відомостей про перебування у неї та у її чоловіка у користуванні автомобілів марки «Toyota», модель «Camry Hybrid» 2022 року випуску, вартістю 1598030, 00 грн та марки «Lexus», модель «NX 200», 2023 року випуску, вартістю 1825000, 00 грн, які зареєстровані на матір ОСОБА_6 громадянку ОСОБА_8 .

15.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 07.11.2024 проведено обшук будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_8 , в ході якого виявлено та вилучено:

- договір купівлі-продажу № 6348/2024/4901700 від 26.09.2024 транспортного засобу автомобіля Toyota Camry Hybrid сірого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », VIN НОМЕР_2 на 1 (одному) арк.;

- платіжний чек «ПриватБанк» від 26.09.2024 на рахунок Державної казначейської служби України на 1 (одному) арк.;

- мобільний телефон iPhone 11 Pro з сім-карткою з номером НОМЕР_3 , ІМЕІ1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ2: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_8 .

В ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, вилучені документи та предмети відповідають ознакам речових доказів, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки являють собою матеріальні об`єкти, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки договір купівлі-продажу та платіжне доручення свідчать про перехід права власності на транспортний засіб, який не був відображений у щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, поданої ОСОБА_6 . Мобільний телефон ОСОБА_8 може містити відомості про спілкування останньої з ОСОБА_6 та ОСОБА_6 з приводу оформлення на неї транспортних засобів, які не відображені/не будуть відображені при поданні ОСОБА_6 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.

З огляду на це, постановою слідчого від 15.11.2024 виявлені предмети і документи визнані речовими доказами.

Оскільки існує ризик відчуження майна, яке виступає речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою його збереження заявлено дане клопотання про арешт майна.

Прокурор в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 -захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, а у випадку задоволення такого просив слідчого суддю щодо одного із предметів, а саме: мобільного телефону iPhone 11 Pro з сім-карткою з номером НОМЕР_3 , ІМЕІ1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ2: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_8 - встановити строк арешту, оскільки власниця надала пін-код, що дає можливість оперативно зняти інформацію з телефона та повернути сам пристрій власниці під відповідальне зберігання останньої.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не прибуття когось із них у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає в цій частині задоволенню.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На сьогоднішній день зберігання майна, на яке накладено арешт, проводиться відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 № 1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Відтак клопотання підлягає задоволенню частково.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту саме у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, загальні засади кримінального провадження при цьому буде дотримано.

Відповідно до п.5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед низки іншого зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб до моменту досягнення мети арешту та зняття такого на цій підставі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 64-2, 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування майном, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003168від 10.05.2024, вилученим 15.11.2024 під час проведення обшуку в будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме на:

- договір купівлі-продажу № 6348/2024/4901700 від 26.09.2024 транспортного засобу автомобіля Toyota Camry Hybrid сірого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », VIN НОМЕР_2 на 1 (одному) арк.;

- платіжний чек «ПриватБанк» від 26.09.2024 на рахунок Державної казначейської служби України на 1 (одному) арк.;

- мобільний телефон iPhone 11 Pro з сім-карткою з номером НОМЕР_3 , ІМЕІ1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ2: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_8 .

Зберігання майна, зазначеного у другому абзаці, визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 № 1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1