Справа № 203/4863/24
Провадження № 1-кс/0203/2759/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ ВП № 12 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 28 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000163 з попередньою правовою кваліфікацією посягань за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою за фахом автослюсар, водій, розлучений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останнього разу засуджений Кіровським районним судом м. Дніпропетровська від 20 грудня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки, -

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2024 року під наглядом прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра за проведенням цього досудового розслідування СВ ВП №12 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, слідчий клопочить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Дане клопотання за формою та змістом відповідає вимогам ст. 184 КПК України, враховуючи добровільну згоду підозрюваного 18 вересня 2024 року о 12:30 год. отримати копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Клопотання обґрунтоване наявністю достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість покарання у виді позбавлення волі до восьми років, з огляду на те, що ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків та не має офіційного джерела доходу, є раніше судимою особою, що може сприяти нез`явленню останнього за викликом до слідчого, прокурора та суду, а також підозрюваний може, як у спосіб погроз так і реально впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення. Окрім цього, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вчинив злочин в умовах воєнного стану, а тому, враховуючи, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та повторно вчинив новий злочин в період іспитового строку, а тому з метою ухилення від покарання у разі визнання його винним або від кримінального переслідування існує реальна можливість вчинення підозрюваним іншого злочину.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечували проти обставин, викладених у клопотанні слідчого, однак просив не застосовувати до нього запобіжний захід пов`язаний з тримання під вартою, та застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора, міркування підозрюваного, дослідивши додані до клопотання докази, а також оригінали матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 відповідно до ст. 276 КПК України обґрунтовано підозрюється у викраденні офіційних документів, а також таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, що стороною обвинувачення кваліфіковано за ознаками проступку ч. 1 ст. 357 КК України та тяжкого злочину проти власності ч. 4 ст. 185 КК України, за найтяжче з яких санкція передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

18 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому повідомленні обставин він, 27 серпня 2024 року у невстановлений органом досудового розслідування час, знаходячись біля залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, познайомився з ОСОБА_8 , під час кого ОСОБА_4 стало відомо, що в чохлі мобільного телефону ОСОБА_8 знаходиться банківська карта ОСОБА_8 , яка є офіційним документом, після чого у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення цієї банківської картки, реалізуючи який, знаходячись на зупинці громадського транспорту за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 5 , де попросив у ОСОБА_8 належний йому мобільний телефон, з метою зателефонувати, після чого, переконавшись, що його дії є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу викрав належну ОСОБА_8 банківську карту емітовану в АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та в подальшому привласнив собі. Окрім цього, 27 серпня 2024 року приблизно о 19:09 год. ОСОБА_6 , утримуючи про собі викрадену картку, перебував за адресою: м. Дніпро, просп. О. Поля, буд. 93-А , після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти ОСОБА_8 , реалізуючи який, та будучи достовірно обізнаним про введений на всій території воєнний стан, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 27 серпня 2024 року у період часу з 19:09 год. по 19:11 год., перебуваючи за адресою: м. Дніпро, просп. О. Поля, буд. 93-А, в магазині «Продукти АТБ», використовуючи раніше викрадену ним у ОСОБА_8 банківську карту шляхом вводу паролю від вищевказаної карти та таємно викрав з неї належні ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 5 017,80 грн. та 5 026,50 грн., шляхом їх обготівковування через касовий апарат магазину «Продукти-АТБ» двома транзакціями, після чого залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 10 044,30 грн. Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як видно з клопотання та матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення обґрунтовує підозру у викраденні офіційних документів, а також таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану фактичними даними рапорту від 27 серпня 2024 року, зареєстрованому в ЄО за № 2252 за фактом викрадення грошових коштів, протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 27 серпня 2024 року, протоколів оглядів місця події від 27 серпня 2024 року, протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 , виписок по картці/рахунку НОМЕР_2 за період з 26 липня 2024 року по 28 серпня 2024 року, що сукупно із протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_9 від 27 серпня 2024 року про добровільну видачу грошових коштів, протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколами зняття показань технічних засобів, що мають функції відеозапису від 30 серпня 2024 року, викривають роль ОСОБА_4 у поставленому йому за вину злочинів.

Прокурором наведені достатні докази для наступного сумлінного підтвердження фактів та добутої інформації, які переконують у предметі кримінального розслідування, необхідного для підтвердження або розвіювання підозри у можливому вчиненні особою правопорушення відомого ступеня тяжкості, внаслідок чого за практикою тлумачення "обґрунтованої підозри" Європейським судом з прав людини, mutatis mutandis, у §§ 92-93 рішення від 07.06.2018 у справі «Рашад Хасанов та інші проти Азербайджану» (Заява № 48653/13) належить визнати доказаним її існування відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України для застосування заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості, включаючи запобіжного заходу з підстав відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, що вимагає оцінити ризики вчинення підозрюваним спроб перешкоджання кримінальному провадженню та ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.ч.6, 7 ст. 176 КПК України.

За практикою тлумачення ризику втечі в рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії» слідчий суддя приймає до уваги, що суворість міри покарання, яка загрожує на випадок можливого засудження в межах повідомленої підозри є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі, який сукупно з обставинами способу вчинення інкримінованого злочину, а також оголошеного в країні воєнного стану, проведення воєнних дій на кордонах Дніпропетровщини, та часткової окупації військами російської федерації територій на сході та півдні України, збільшує ризик переховування з переходом лінії фронту, а сама по собі наявність у підозрюваного місця мешкання не виключає вказаного ризику і не переважає над обставинами суворості міри покарання, яка загрожує підозрюваному у вигляді реального позбавлення волі до 8 років, а тому слідчий суддя приходить до висновку про доведеність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 може, як у спосіб погроз так і умовляннями впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення та спонукати їх до надання завідомо неправдивих показів.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях свідків, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Окрім цього, слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний неодноразово судимий, останнього разу засуджений Кіровським районним судом м. Дніпропетровська від 20 грудня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки, натомість підозрюваний належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив нові кримінальні правопорушення, а тому слідчий суддя вважає, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що доводить ризик за п. 5 ч. 3 ст. 177 КПК України.

Таким чином, оцінивши в судовому засіданні в сукупності обставини за ст. 178 КПК України з урахуванням тяжкості повідомленої підозри, яка допускає застосування тримання під вартою згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, для забезпечення належної поведінки підозрюваного відповідно до ст. 177 цього Кодексу з метою запобігання наявним процесуальним ризикам втечі, впливу на інших учасників кримінального провадження, а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, слідчому судді належить постановити цю ухвалу про застосування тримання під вартою строком на 60 днів в межах строків досудового розслідування з моменту фактичного затримання у залі суду, тобто з 16 вересня 2024 року до 16 листопада 2024 року, оскільки інший більш м`який запобіжний захід, зокрема, у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання, в умовах воєнного стану не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, і вірогідні відомості про медичні протипоказання чи про неможливість підтримувати стан здоров`я підозрюваного в умовах попереднього ув`язнення відсутні.

При цьому суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у відповідності до абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» складає з 01 січня 2024 року від 60 560 до 242 240 гривень.

Визначаючи згідно з ст. ст. 183 ч. 3, 194 КПК України розмір застави і обсяг обов`язків, виконання яких має бути нею забезпечене, слідчий суддя виходить з підозри особи в тяжкому злочині без визначення розміру заподіяної шкоди, через що здатна забезпечити належну процесуальну поведінку така застава, що за ст. 132 цього Кодексу має визнаватися виправданою, і, не перевищуватиме передбачений законом граничний розмір, а тому слідчий суддя вважає достатнім обмежитись заставою у 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме - 60 560 грн., оскільки необхідність застосування запобіжного заходу без визначення розміру застави ні слідчим, ні прокурором не доведена, з огляду на що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131 , 176-178 , 193 -197, 199 КПК України , слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 12 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 28 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000163 з попередньою правовою кваліфікацією посягань за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 16 листопада 2024 року, в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Визначити строк дії ухвали до 16 листопада 2024 року.

ОСОБА_4 , може бути звільнений під заставу 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, тобто 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з часу підтвердження внесення цієї суми на рахунок № UA0017442, отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26239738, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код 820172, одночасно з покладенням на підозрюваного обов`язків згідно з ст. 194 КПК України на строк дії ухвали - до 16 листопада 2024 року:

- за першою вимогою прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого місця проживання;

У разі внесення застави підозрюваного ОСОБА_4 , з моменту звільнення з-під варти вважати таким, до якого у вигляді запобіжного заходу застосована застава, про що уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення повідомити слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд.

Попередити ОСОБА_4 про звернення суми застави в дохід держави із зарахуванням її до спеціального фонду Державного бюджету України в разі невиконання підозрюваним покладених на нього за цією ухвалою обов`язків з вирішенням питання про застосування застави у більшому розмірі або іншого виду запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу СВ ВП № 12 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам провадження о 12:50 год. року о 24 вересня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1