Провадження №11-кп/824/2184/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 05 квітня 2023 року, яким:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює ФОП « ОСОБА_11 », з вищою освітою, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не судимого,-

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, 13 травня 2020 року приблизно о 22 год 07 хв ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем марки «VOLKSWAGENPASSAT»н/з НОМЕР_1 , рухався в межах третьої (крайньої лівої) смуги проїзної частини вул. Митрополита А. Шептицького в м. Києві зі сторони вул. В. Нестайка в напрямку вул. А. Аболмасова, зі швидкістю 90-100 км/год, яка значно перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги 20 км/год, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 - «Пішохідний перехід», дорожньою розміткою 1.14.3 «Нерегульований пішохідний перехід з підвищеною вірогідністю виникнення ДТП» та обладнаного з обох боків пристроями примусового зниження швидкості руху транспортних засобів, «пагорбами» з наявними передуючими попереджувальними дорожніми знаками 1.11 - «Пагорб» та дорожнім знаком «Обмеження максимальної швидкості» - 20 км/год ПДР України.

У цей час проїзну частину АДРЕСА_3 , по вказаному нерегульованому пішохідному переходу, перетинав пішохід ОСОБА_12 , наближаючись зліва до смуги руху вищевказаного транспортного засобу.

У свою чергу, водій ОСОБА_13 , керуючи автомобілем марки «NISSAN NV 400» р.н. НОМЕР_2 (на червоному фоні), рухаючись у зустрічному напрямку, в межах другої (середньої) смуги, наближався до зазначеного пішохідного переходу, зменшуючи швидкість свого транспортного засобу, з метою надання переваги в русі пішоходу ОСОБА_12 .

Під час руху ОСОБА_10 допустив порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.1, 12.9 підпункт «б», 18.1 та дорожніх знаків 1.11 та 3.29 Правил дорожнього руху України:

- п. 1.3: учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух;

- п. 12.9: водієві забороняється:

- підпункт «б»: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил;

- п. 18.1: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека;

- дорожній знак 1.11 «Пагорб»: ділянка дороги з буграми, напливами чи неплавним стикуванням конструкцій мостів. Знак також може застосовуватися перед штучно створеними буграми у місцях, де необхідно примусово обмежити швидкість руху транспортних засобів (небезпечні виїзди з прилеглих територій, місця з інтенсивним рухом дітей через дорогу тощо);

- дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 20 км/год»: водієві забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

У результаті порушення вказаних пунктів правил дорожнього руху ОСОБА_10 проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін (які виразились в появі пішохода на пішохідному переході, який наближався до його смуги руху зліва, а також зменшенні швидкості руху водієм автомобіля марки «NISSAN NV 400» р.н. НОМЕР_2 (на червоному фоні), який своїми діями надавав перевагу в русі пішоходу, зупиняючись перед пішохідним переходом, не застосував безпечні прийоми керування, не переконався у відсутності пішоходів на пішохідному переході, не зменшив швидкість керованого ним автомобіля і не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, внаслідок чого навпроти будинку АДРЕСА_3 на нерегульованому пішохідному переході скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_12 , після чого, не зупиняючись, поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди, однак самостійно повернувся на місце через деякий час.

Після наїзду, тіло пішохода ОСОБА_12 відлетіло на зустрічну смугу руху, де контактувало з лівою бічною частиною автомобіля марки «NISSAN NV 400» р.н. НОМЕР_2 (на червоному фоні).

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження з якими з місця пригоди був госпіталізований до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де 13.05.2020 о 23 год 05 хв помер.

Згідно висновку експерта №021-1094-2020 від 15 липня 2020 року смерть ОСОБА_14 настала від закритої травми грудної клітки з розривом лівої загальної сонної артерії, що призвело до гострої масивної внутрішньої кровотечі, яка обумовила масивну кровотечу.

Вказані ушкодження знаходяться у прямому (причинно-наслідковому) зв`язку з вказаною дорожньо-транспортною подією.

Порушення водієм ОСОБА_10 правил дорожнього руху та настання наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_12 перебувають між собою у прямому причинному зв`язку.

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 05 квітня 2023 року ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_10 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Початок іспитового строку відраховувати з моменту приведення вироку до виконання. Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, у розмірі 10 093 грн. 20 коп. У задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_15 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину - відмовлено. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 травня 2020 року (справа № 761/13961/20, провадження 1-кс/761/8811/2020) на майно, а саме автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 24.01.2020, що належить на праві власності, який зареєстрований ТОВ «Гетманглобал» - скасовано. Вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 05.04.2023 в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, врахувавши наявність обтяжуючої обставини - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, в решті вирок залишити без змін..

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_10 та кваліфікацію дій останнього, апелянт вважає, що вказане рішення прийнято незаконно і підлягає частковому скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення внаслідок м`якості та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Звертає увагу, що невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження на думку сторони обвинувачення полягають у безпідставному виключенню судом обтяжуючої обставини - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Судом першої інстанції також неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, тобто застосовано закон, який не підлягає застосуванню, а саме, ст.75 КК України, що призвело до призначення покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Прокурор наголошує, що зважаючи на обставини дорожньо-транспортної пригоди, визнаними судом доведеними, що призвели до наслідків у виді смерті потерпілого, Дніпровським районним судом м. Києва, ухвалено незаконне рішення в частині застосовування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, як виду покарання, яке є непропорційним до наслідків, які настали.

На думку сторони обвинувачення судом безпідставно виключено з числа доказів, які підтверджують вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, тест № 2563, проведений відносно ОСОБА_10 за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», результат якого становив 0,33% та висновок експертного дослідження №051- 1273-2020 від 19.06.2020 за результатом проведення якого встановлено в сечі ОСОБА_10 знайдено етиловий спирт в концентрації 0, 23 проміле.

В свою чергу захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_8 , не погоджуючись з апеляційною скаргою прокурора, подав заперечення на апеляційну скаргу в яких просить апеляційну скаргу прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 залишити без задоволення а вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 05.04.2023 залишити без змін.

В обґрунтування своїх заперечень адвокат зазначає, що 02.03.2023, під час розгляду клопотання про виключення обтяжуючої обставин (алкогольне сп`яніння), прокурор заперечив, щодо задоволення вказаного клопотання та зазначив, що у ОСОБА_10 відповідно Висновку експертного дослідження №051-1273-2020 від 16.07.2020 (експерт-токсиколог ОСОБА_16 ), у сечі знайдено етиловий спирт в концентрації -0,23 проміле, а також в слідових кількостях кофеїн, та посилається на це дослідження в апеляційній скарзі, що на його думку ОСОБА_10 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Так, Висновок експертного дослідження №051-1273-2020 від 16.07.2020 (експерт-токсиколог ОСОБА_16 ) на який посилається прокурор, був проведений на підставі «Направлення» лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_17 з метою дослідження сечі. Питання перед експертом-токсикологом, чи перебував ОСОБА_10 у стані алкогольного сп`яніння, не ставилось.

Також адвокат наголошує, що згідно з діючими «Методичними рекомендаціями» МОЗ України від 2004 року факт алкогольного сп`яніння встановлюється при концентрації етилового спирту (алкоголю) в крові 0,4 % та більше.

При судово - токсилогічному дослідженню в межах цієї експертизи у сечі ОСОБА_10 , знайдено етиловий спирт в концентрації -0,23 проміле, а також в слідових кількостях кофеїн; не знайдено метиловий спирт, а також бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери; похідні барбітурової кислоти, фенотіазіну, 1,4- бенздіазепіну, піразолону, амфетаміну, морфін, кодеїн та іншу алкалоїди опію, промедол, ефедрин, ефедрон, трамадол, димедрол, канабіноїди (в том числі маріхуана).

Вищенаведене дозволяє стверджувати, що ОСОБА_10 , 13.05.2020, приблизно в 22.11 год. у стані алкогольного, наркотичного чи психотропного сп`яніння не перебував.

Крім цього, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, працівниками поліції на місці події, ОСОБА_10 з порушенням чинного законодавства перевірено на стан алкогольного сп`яніння, пристроєм «Драгер», який показав 0.33 % в 23.35 год.

Далі, працівниками поліції ОСОБА_10 для перевірки на стан алкогольного сп`яніння, був доставлений до спеціалізованого медичного закладу по АДРЕСА_4 , де за допомогою алкотестера «Драгер 6820», в присутності працівників поліції в 01.01 год. 14.05.20 року, у нього було встановлено 0.14 % , при допустимості 0,20 %, тобто в межах норми.

Крім цього, відповідно до Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.05.2020 року, лабораторним дослідженням встановлено, що ОСОБА_10 на час дорожньо-транспортної пригоди перебував у тверезому стані. Час проведення лабораторних тестів - 01.01. год. 14.05.20 року.

Всі ці підтверджуючі документи, що ОСОБА_10 під час дорожньо - транспортної пригоди перебував у тверезому стані, і на час складення обвинувального акту та направлення справи до суду, знаходились в матеріалах кримінального провадження та досліджувалися в суді. При цьому, прокурор в своїй апеляційній скарзі чомусь не посилається на них.

Водночас зважаючи на вік обвинуваченого, те, що він офіційно працевлаштований, має позитивні характеристики від благодійного фонду «Фундація СЕО Клаб», Київського національного економічного університету, ІНФОРМАЦІЯ_3 та відзнаки у навчанні та науковій роботі, займався активною волонтерською діяльністю, що підтверджується наданими грамотами та сертифікатами, а також, врахувавши думку потерпілого, який просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, суд вірно прийшов до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому призначив ОСОБА_10 покарання із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, який є достатнім для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення захисника ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 , який щиро розкаюється у вчиненому та просить залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу прокурора, відповідно, без задоволення,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Висновки суду першої інстанції в частині встановлених фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_10 у його вчиненні та правильності кваліфікації його дій, учасниками судового провадження не оскаржувалися. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч.2 ст.404 КПК України колегія суддів не вбачає. У зв`язку із викладеним вирок у зазначеній вище частині не перевірявся.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність вироку в частині призначеного покарання, то вони не ґрунтуються як на матеріалах кримінального провадження, так і на вимогах закону.

Відповідно до положень ст.65 КК України, при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Цих вимог закону при призначенні ОСОБА_10 покарання суд першої інстанції дотримався у повному обсязі.

Так, при призначенні ОСОБА_10 покарання судом першої інстанції були враховані: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має вищу освіту, працює ФОП « ОСОБА_11 », має постійне місце реєстрації та проживання у м. Києві, раніше не судимий. Крім цього, судом враховані конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та думку потерпілого щодо виду покарання. При цьому, у якості обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_18 , суд визнав щире каяття, яке виразилося у визнанні останнім своєї провини, готовності нести кримінальну відповідальність, активне сприяння розкриттю злочину під час досудового розслідування та повне відшкодування моральної та матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_15 , а обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , судом не встановлено. Із урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

За змістом положень ч. 1 ст. 75 КК України умовами звільнення особи від відбування покарання є:

рішення суду про призначення покарання в виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років;

переконання суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, яке базується на даних про тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, про особу винного та на інших обставинах кримінального провадження. На думку колегії суддів, до інших обставин врахування яких передбачається при вирішенні питання про застосування положень ст. 75 КК України необхідно відносити: обставини вчинення злочину, ступінь участі обвинуваченого у його вчиненні, відношення обвинуваченого до злочину та його наслідків, процесуальна та етична поведінка обвинуваченого у ході досудового розслідування та судового провадження, правова позиція потерпілих щодо покарання та можливості звільнення обвинуваченого від його відбування.

Врахувавши дані про особу ОСОБА_10 , зокрема вік обвинуваченого, те що він офіційно працевлаштований, має позитивні характеристики від благодійного фонду «Фундація СЕО Клаб», Київського національного економічного університету, ІНФОРМАЦІЯ_3 та відзнаки у навчанні та науковій роботі, займався активною волонтерською діяльністю, що стверджується наданими грамотами та сертифікатами, врахувавши ставлення ОСОБА_10 до вчиненого та його щире каяття, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також думку потерпілого, який просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, місцевий суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 без ізоляції від суспільства, та призначав йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, яке місцевий суд визнав необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Із вказаними висновками місцевого суду колегія суддів погоджується, визнаючи їх належним чином мотивованими та обґрунтованими.

Окрім обставин, які враховані судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому з випробуванням, колегія суддів враховує відношення обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення та його процесуальну поведінку, яка проявилась у виконанні усіх вимог сторони обвинувачення у ході досудового розслідування, визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, щирого каяття у його вчиненні.

Із урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у зв`язку із чим, із передбачених законом підстав звільнив обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням на підставі ст. 75 КК України, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга прокурора не містить належних доводів, які указують на незаконність оскаржуваного судового рішення.

Доводи прокурора про безпідставне виключення судом першої інстанції обтяжуючої обставини як вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, є необґрунтованими.

Так, в матеріалах кримінального провадження міститься висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.05.2020, акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.05.2020, результати лабораторного дослідження у КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» №1492 від 14.05.2020, висновок експертного дослідження № 051-1273-2020 від 19.06.2020 та висновок експерта № 042-1029-2020 від 10.08.2020, відповідно до яких ОСОБА_10 під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи психотропного сп`яніння.

Відтак, належних та допустимих доказів, які підтверджували б факт перебування ОСОБА_10 у стані алкогольного сп`яніння на момент вчинення кримінального правопорушення, про що стверджує прокурор в апеляційні скарзі, матеріали кримінального провадження не містять.

Колегія суддів зауважує, що дане питання було ретельно перевірено судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження, йому надано належне правове обґрунтування, яке висвітлено в оскаржуваному судовому рішенні.

Посилання прокурора на обставини дорожньо-транспортної пригоди, що призвели до наслідків у виді смерті потерпілого, дійсно є обставинами які істотно впливають на призначення покарання. Однак, вказані обставини були враховані місцевим судом при призначенні ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Колегія суддів враховує те, що прокурором у апеляційній скарзі не наведено належних доводів, які би спростовували висновки суду першої інстанції та указували на те, що за наведених апеляційним судом обставин виправлення обвинуваченого не можливе без відбування ним покарання.

Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 05 квітня 2023 року щодо ОСОБА_10 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 05 квітня 2023 року щодо ОСОБА_10 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання судового рішення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4