Справа № 643/9908/24
Провадження № 1-кс/643/1077/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Московського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Салтівської окружної прокуратури м. Харкова, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення,

встановив:

До Московського районного суду м. Харкова надійшла вказана скарга, в якій заявник, просить зобов`язати уповноважених осіб Салтівської окружної прокуратури м. Харкова внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 02.09.20224 про можливе вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , який займав посаду старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), будучи службовою особою, наділеною повноваженнями здійснювати функції представника влади, неналежним чином виконуючи визначені Законом України «Про виконавче провадження» свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.367 КК України шляхом прийняття 19 травня 2021 року у межах виконавчого провадження НОМЕР_1 всупереч приписам ч.3 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, що призвело до спричинення істотної матеріальної шкоди стягувачу у виконавчому провадженні НОМЕР_1 Харківській міській раді () та моральної шкоди йому - переможцю відбувшихся 11 травня 2021 року електронних торгів з продажу нерухомого майна боржника у виконавчому провадженні Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест» () лоту №475955 нежитлової будівлі літ. «Д-1», загальною площею 13, 3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок обмеження всупереч ст.64 Конституції України наданого йому ст.41 Конституції України конституційного права на набуття у власність в порядку, визначеному законом зазначеного нерухомого майна.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги, просив задовольнити у повному обсязі.

Прокурор Салтівської місцевої прокуратури м. Харкова на судове засідання не з`явився, про час та місце слухання був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 Також, на виконання ухвали слідчого судді від 04.09.2024 щодо витребування належним чином завіреної копії матеріалів за заявою ОСОБА_3 , вони слідчому судді надані не були.

Неявка суб`єкту оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України.

З наявної в матеріалах скарги копії заяви про можливе вчинення старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ОСОБА_4 кримінального правопорушення НОМЕР_1 постанови про зупинення вчинення виконавчих дій вбачається, що заявник 02.09.2024 подав заяву про можливе кримінальне правопорушення, яку прийнято на особистому прийомі прокурором ОСОБА_5 , про що свідчить відповідний штамп.

Як стверджує заявник, і вказаний факт не спростований прокурором на час розгляду скарги, відомості щодо обставин відображених у зверненні ОСОБА_3 на час розгляду скарги слідчим суддею, до ЄРДР не внесені.

Слідчий суддя, заслухавши заявника у судовому засіданні, ознайомившись зі скаргою, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, приходить до наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст.5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Діюче кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема ст.214 КПК України передбачає, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119) сторін цих відносин, відповідно.

У цьому випадку, запроваджені внутрішні процедури щодо порядку та строків унесення даних до ЄРДР кореспондуються з норми наведеної ст. 214 КПК України.

Як наслідок, з вище зазначеної правової норми (ст. 214 Кодексу) та запроваджених внутрішніх процедур випливає, що нормами кримінального процесуального законодавства України встановлюється імперативний обов`язок після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення унесення за нею відомостей до ЄРДР так, як згідно ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

При цьому, згаданий обов`язок слідчого, дізнавача або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В межах даної скарги встановлено, що відомості до ЄРДР не внесені, що суперечить вимогам ст. 214 КПК України, яка визначає строки внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Окрім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 року «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» роз`яснив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Тобто законом передбачено обов`язок прокурора, слідчого чи дізнавача прийняти заяву про злочин і зареєструвати її в ЄРДР, будь-яка відмова не допускається.

Втім, з`ясувати наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення в діях державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ОСОБА_4 , на які ОСОБА_3 вказував у своїй заяві, можливо в даному випадку лише за умови проведення відповідної перевірки викладених у заяві обставин. Перевірка заяви, в свою чергу, повинна проводитись вже в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР. Та лише постанова про закриття кримінального провадження, ухвалена в порядку ст. 284 КПК України, у випадку, якщо орган досудового розслідування за результатами повного та об`єктивного розслідування, оцінки виключно всіх обставин провадження, дійде висновку про відсутність події або складу кримінального правопорушення, припиняє проведення такої перевірки.

Згаданий обов`язок прокурора, слідчого, дізнавача як зазначає ВССУ в п. 1.1 розділу 1 Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування (від 01.01.2017), не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Окрім КПК, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139, прийнятим на виконання вимог КПК. ВССУ звертає увагу, що обґрунтованою є практика слідчих суддів, які визнають протиправною бездіяльність слідчих та прокурорів із невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, якщо заява, яка, на думку особи, що її подала, містила відомості про кримінальне правопорушення, однак була розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян». Отже, ВССУ обґрунтовано дійшов висновку про те, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

У даному випадку встановлено, що суб`єктом оскарження було отримано від заявника - ОСОБА_3 заяву про вчинення кримінального правопорушення, але за нею, у строки визначені ст. 214 КПК України, відомості до ЄРДР внесено не було.

У пункті 74 Рішення у справі «Лелас проти Хорватії» і пункті 70 Рішення у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування» та пояснив його практичне значення, зокрема, зазначивши, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх порушень та уникати виконання своїх обов`язків, а у цій ситуації, суб`єкт оскарження не дотрималися власних внутрішніх правил та процедур, щодо умов унесення відомостей до ЄРДР, апріорі, вони удалися, до фактичного уникнення виконання своїх обов`язків. Тим самим, отримали вигоду від своїх порушень та позбавили особу, яка подала заяву про злочин, як сторону, у взаємовідносинах, що склалися між ними з моменту подання такого звернення про злочин, розумної можливості представити свою справу за таких умов, які б не ставили його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (суб`єктом оскарження).

За таких умов, з урахуванням наведеного, слідчий суддя розглянувши скаргу, у межах наявних та поданих до суду доказів, на час її розгляду, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає її, в цій частині, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню шляхом зобов`язання суб`єкта оскарження вчинити дії передбачені ст. 214 КПК України.

Що стосується вимог заявника про зобов`язання уповноваженої особи Салтівської окружної прокуратури м. Харкова надати витяг з ЄРДР, то дані вимоги не ґрунтуються на законі, оскільки вирішення даного питання відноситься до дискреційних повноважень керівника слідчого відділу, слідчого, дізнавача та прокурора, прийняття слідчим суддею процесуального рішення про зобов`язання слідчого надати витяг з ЄРДР нормами КПК України не передбачена та виходить за межі повноважень слідчого судді, а тому вказані вимоги задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до положень ч.4 ст. 535 КПК України, органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. ст.2, 7, 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Салтівської окружної прокуратури м. Харкова, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Салтівської окружної прокуратури м. Харкова, визначену у встановленому законом порядку, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 02.09.2024 про можливе вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , який займав посаду старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), будучи службовою особою, наділеною повноваженнями здійснювати функції представника влади, неналежним чином виконуючи визначені Законом України «Про виконавче провадження» свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.367 КК України шляхом прийняття 19 травня 2021 року у межах виконавчого провадження НОМЕР_1 всупереч приписам ч.3 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, що призвело до спричинення істотної матеріальної шкоди стягувачу у виконавчому провадженні НОМЕР_1 Харківській міській раді () та моральної шкоди йому - переможцю відбувшихся 11 травня 2021 року електронних торгів з продажу нерухомого майна боржника у виконавчому провадженні Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест» () лоту №475955 нежитлової будівлі літ. «Д-1», загальною площею 13, 3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок обмеження всупереч ст.64 Конституції України наданого йому ст.41 Конституції України конституційного права на набуття у власність в порядку, визначеному законом зазначеного нерухомого майна.

В іншій частині - в задоволенні скарги відмовити.

Зобов`язати відповідальну службову особу Салтівської окружної прокуратури м. Харкова невідкладно після виконання цієї ухвали надати до суду повідомлення в порядку ч.4 ст.535 КПК України.

Зобов`язати відповідальну службову особу Салтівської окружної прокуратури м. Харкова надіслати належним чином завірену копію вищевказаного повідомлення на адресу заявника - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1