Провадження № 1-в/243/240/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, подання начальника відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 області відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, Донецької області, громадянина України, українця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

15 листопада 2023 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України до 3 років, 6 місяців позбавлення волі з випробувальним строком 1 рік,

про звільнення від покарання у випадках, передбачених ч. 2 ст. 74 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся начальник відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях з поданням, в якому просить на підставі п. 13 ст. 537, ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, ч. 2 ст. 74 КК України привести вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 листопада 2023 року, відносно ОСОБА_4 , яким останній засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 1 рік, у відповідність до діючого законодавства.

Представник відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 , в судовому засіданні не брала участь, надіслала на адресу суду заяву з проханням розглядати подання без її участі.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду подання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 подання підтримав.

З`ясувавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 листопада 2023 ОСОБА_4 засуджений:

за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки,

за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки та 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч. ч. 1,3 ст. 76 КК України.

Положеннями п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2, 3статті 74 Кримінального кодексу України.

У разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 13 частини 1 статті 537 цього Кодексу відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2ст. 539 КПК).

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 3886-IX від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2021 року складав 1 135,00 грн (2270,00 грн., розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2021 х на 50 %). Тобто два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1 135,00 грн х 2 (неоподаткований мінімум доходів громадян) = 2 270,00 грн.

Зі змісту вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 листопада 2023 року вбачається, що кримінальне правопорушення передбачене:

ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, засуджений ОСОБА_4 вчинив у 2021 році, а саме 02 жовтня 2021 року, вартість майна, яке було предметом кримінального правопорушення, становить 2400 грн 00 коп.;

ч. 3 ст. 185 КК України, засуджений ОСОБА_4 вчинив у 2021 році, а саме по епізодах вчинених у проміжок часу з 09 жовтня 2021 року по 16 жовтня 2021 року та від 17 жовтня 2021 року, вартість майна, яке було предметом кримінального правопорушення, становить 1655 грн 50 коп.

Як вже зазначалось, станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270,00 грн..

Таким чином, враховуючи, що вартість майна, яке було предметом кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, вчиненого ОСОБА_4 за епізодом 02 жовтня 2021 року, становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1135 грн х 2 = 2270 грн) станом на 1 січня звітного року, у якому була скоєна крадіжка, вчинене ним діяння відповідно до вимог КК України та Закону України № 3886-ІХ є кримінально-караними й на теперішній час. Тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_4 від покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Разом з тим, оскільки вартість майна, яке було предметом кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, вчиненого ОСОБА_4 по епізодах вчинених у проміжок часу з 09 жовтня 2021 року по 16 жовтня 2021 року та від 17 жовтня 2021 року, становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1135 грн х 2 = 2270 грн) станом на 1 січня звітного року, у якому було скоєно злочин, вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час. Тому суд дійшов висновку про звільнення на підставі ч. 2 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_4 від покарання ч. 3 ст. 185 КК України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 листопада 2023 року в частині покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із усуненням законом караності діяння у відповідності до Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, за яке він був засуджений, та вважати ОСОБА_4 засудженим відповідно до вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 листопада 2023 року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України (без застосування ч.1 ст. 70), до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненим від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, на якого покладено передбачені ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 , про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння засудженого ОСОБА_4 , - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити від призначеного вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 листопада 2023 року покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, - у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що засуджений вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 листопада 2023 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України (за епізодом від 02 жовтня 2021 року), до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі статті 75 КК України, звільненим від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч.ч.1, 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Виключити з вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 листопада 2023 року посилання на застосування ч. 1 ст. 70 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє її виконання, крім випадків встановлених КПК України.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1