Номер провадження 1-кп/754/340/24
Справа № 754/2625/23
У Х В А Л А

Іменем України

22 листопада 2024 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у кримінальному провадженні №0000375 від 31 травня 2021 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Фастів Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м.Києва, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_6 ,

сторони захисту - обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0000375 від 31 травня 2021 року відносно ОСОБА_3 , по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 по обвинуваченню, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлені клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з підстав наявності та актуальності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, визначити розмір застави, оскільки відсутні ризики, на які посилається прокурор у своєму клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід на інший більш м`який.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_8 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід на будь-який інший не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на стан здоров`я обвинуваченого, наявність ряду тяжких захворювань, тривалий термін перебування особи під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Суд вислухавши доводи прокурора, позицію сторони захисту, приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2024 року обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, а саме до 08 грудня 2024 року. При цьому обвинуваченому ОСОБА_4 визначено розмір застави у межах 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор звернувся до суду з клопотаннями про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, посилаючись на тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винними у вчиненні кримінальних правопорушень, наявності ризиків того, що останні можуть з метою уникнення від кримінальної відповідальності ухилитись від суду, незаконно впливати на свідків сторони обвинувачення, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 177, ст.197 КПК України, підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор у клопотаннях про продовження строку тримання під вартою обвинувачених та позицію захисту, суд приходить до наступного.

Так, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду підтверджується тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, відповідальність за вчинення яких передбачено виключно у виді позбавлення волі. ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за вчинення якого передбачена у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Крім того, даний ризик також підтверджується тим, що обвинувачені непрацевлаштовані, не мають стабільного доходу для існування та забезпечення власних потреб.

Не вирішуючи питання на даному етапі кримінального провадження про оцінку доказів з точки зору їх допустимості і достатності для визнання обвинувачених винуватим чи невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дають підстави для висновку, що з боку обвинувачених існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду.

Також на думку суду обґрунтованим стороною обвинувачення є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.Так, обидва обвинувачені офіційно непрацевлаштовані, тобто не мають стабільного джерела доходу, не мають міцних соціальних зв`язків, що свідчить про відсутність стримуючих факторів для вчинення іншого кримінального правопорушення. Окрім того, суд приймає до уваги обставини вчинення інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, їх характер.

Що ж стосується ризиків, передбачених п. 2, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику незаконного впливу на свідків, ризику того, що обвинувачені можуть сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то враховуючи стадію кримінального провадження, те, що докази сторони обвинувачення були досліджені у повному обсязі, судом змінено порядок дослідження доказів у справі та виключено з обсягу доказів за згодою всіх учасників судового провадження допит свідків сторони обвинувачення, вказані ризики втратили свою актуальність.

При вирішенні клопотання прокурора суд також враховує, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права останнього, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Відомостей, які б свідчили про неможливість подальшого застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту не надано.

На переконання суду, застосування щодо обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації обвинуваченими встановлених ризиків переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки він обвинувачується у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 його майновий та сімейний стан, тяжкість кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, вважаю що раніше визначений розмір застави достатньою мірою зможе гарантувати виконання обвинуваченим обов`язків покладених на нього, а саме у розмірі - 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 331, 350, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів до 20 січня 2025 року (включно).

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою строком на 60 днів до 20 січня 2025 року (включно).

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави у розмірі 70 (сімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: ТУ ДСАУ в місті Києві, , МФО 820172, банк Державна казначейська служба України в м. Києві, рахунок UA1012089.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі протягом дії ухвали.

З дня внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 строком до 20 січня 2025 року (включно) обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1/ прибувати на виклики до суду;

2/ не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу суду;

3/ повідомляти суд про зміну місця проживання;

4/ здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають йому право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвалу суду направити до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції до Київського апеляційного суду.

Головуючий: