Справа № 510/1931/24
Номер провадження № 1-кп/510/336/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(у спрощеному провадженні щодо кримінального проступку)

09 вересня 2024 року року суддя Ренійського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 , розглядаючи у спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.08.2024 № 0000089, за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинське Ренійської ОТГ Ізмаїльського району Одеської області, гр. України, із середньою освітою, працюючого в Ренійській філії ДП АМПУ, зареєстрованого та проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Навесні 2022 року, більш точну дату та час не встановлено, ОСОБА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія, з метою подальшого його особистого використання для посвідчення своєї особи та керування транспортними засобами, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , знаючи про вимоги законного порядку отримання водійського посвідчення, діючи всупереч вимог положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 № 340, через мережу Інтернет відшукав невстановлену особу, стосовно якої відомості виділені в окреме кримінальне провадження та зв`язався з нею, після чого вказана особа за грошову винагороду пообіцяла йому виготовити завідомо підроблене посвідчення водія. З метою досягнення обумовленої домовленості ОСОБА_2 , надав вищевказаній невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні дані та фотокартку із власним зображенням, які були використані під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія, виданого на його ім`я, яке відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, а саме: посвідчення водія з зазначеним на ньому серійним номером НОМЕР_1 , виданого РЕВ-6 ДАІ м. Болград УДАІ ГУМВД України у Одеській області на ім`я ОСОБА_2 , що дає право особі керувати транспортними засобами категорії - категорії А, В. Крім того, було встановлено, що Територіальний сервісний центр 5144 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області, згідно з даними Єдиного державного реєстру МВС посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не видавалося та ОСОБА_2 посвідчення водія взагалі не отримував. Крім того, ОСОБА_2 , маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою безпідставного отримання права керувати транспортними засобами та посвідчення своєї особи, зберігав при собі завідомо підроблене посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 . Так, 13.08.2024 р. близько 10:00 години, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом - марки ВАЗ «2106» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , рухався по АДРЕСА_1 де був зупинений працівниками поліції для перевірки документів. До вищевказаного транспортного засобу підійшов співробітник ГРІШ ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та попросив ОСОБА_2 надати для перевірки посвідчення водія. У цей момент у ОСОБА_2 , виник злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого посвідчення, а саме: завідомо підробленого посвідчення водія, та він діючи умисно, для підтвердження своєї особи та права керування транспортним засобом, достовірно знаючи про те, що посвідчення водія з зазначеним на ньому серійним номером НОМЕР_1 , виданого РЕВ-6 ДАІ м. Болград УДАІ ГУМВД України у Одеській області на його ім`я є підробленим, використав завідомо підроблений документ, пред`явивши його працівнику поліції.

Таким чином, органом досудового розслідування, ОСОБА_2 , обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України - за ознаками пособництва у підробленні інших офіційних документів з метою їх використання та ч.4 ст.358 КК України - за ознаками використання завідомо підробленого документа.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 , що виразились: в пособництві у підробленні інших офіційних документів з метою їх використання, органом досудового розслідування, кваліфіковані за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України; в використанні завідомо підробленого документа, органом досудового розслідування, кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та відповідно до заяви від 31.08.2024 р. про визнання винуватості, згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згодою на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, підозрюваний ОСОБА_2 , який був представлений захисником ОСОБА_3 , вину у скоєнні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України визнає повністю, не оспорює обставин викладених в обвинувальному акті. Свою провину визнав в повному обсязі, щиро розкаюється та розуміє, що вчинив кримінальні правопорушення (проступки), а саме: в пособництві у підробленні інших офіційних документів з метою їх використання, органом досудового розслідування, та використанні завідомо підробленого документа. Він ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження, згоден з ним, та просить суд розглядати кримінальне провадження щодо проступків, у спрощеному провадженні.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, відповідно до заяв учасників процесу про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєні кримінальних правопорушень (проступків), є доведеною.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підсудним своєї винуватості вважає, що вина ОСОБА_2 в пособництві у підробленні інших офіційних документів з метою їх використання, органом досудового розслідування, та використанні завідомо підробленого документа, доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує: за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, як - пособництві у підробленні інших офіційних документів з метою їх використання; за ч.4 ст.358 КК України, як - використанні завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч.1 ст.12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_2 , є кримінальними проступками.

Частиною 2 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає -щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченого: на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; має постійне місце мешкання та реєстрації.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, та враховуючи, що за приписами ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд доходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_2 покарання у виді штрафу.

Вирішуючи питання про вид покарання та його строки, суд виходить з наступного.

За загальним правилом, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння, визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст.4 КК України).

З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності, при призначення покарання, суд приходить до висновку, про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_2 без ізоляції від суспільства, з застосуванням покарання у виді штрафу, що буде достатнім для попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд вважає необхідним зняти арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді Ренійського районного суду Одеської області від 15.08.2024 р.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368-370, 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривен;

- за ч.4 ст.358 КК України штрафу - штраф у розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 510 (п`ятсот десять) гривен.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (проступків), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу у розмірі - 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривен.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_2 , до набрання вироком законної сили, не обирати.

Накладений, ухвалою від 15.08.2024 р. слідчим суддею, арешт на речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого РЕВ-6 ДАІ м. Болград УДАІ ГУМВД України у Одеській області від 26.12.2006 р., поміщеного до поліетиленового пакету Національної поліції PSP 1224297 та вилученого до ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області скасувати.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого РЕВ-6 ДАІ м. Болград УДАІ ГУМВД України у Одеській області від 26.12.2006 р., поміщеного до поліетиленового пакету Національної поліції PSP 1224297 та вилученого до ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1