Справа № 493/1422/24
Провадження № 1-кп/493/151/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі

ГОЛОВУЮЧОГО - СУДДІ ОСОБА_1

ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ - ОСОБА_2

ПРОКУРОРА - ОСОБА_3

ЗАХИСНИКА - АДВОКАТА ОСОБА_4

ОБВИНУВАЧЕНОГО - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000073, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріяшівка Балтського району Одеської області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, працюючого маляром в ТРАНГАЗ, не одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, військовозобов`язаного, мешканця: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 337 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до обвинувального акту від 23.08.2024 року, ОСОБА_6 , являючись військовозобов`язаним повинен виконувати військовий обов`язок відповідно до ст.. 65 Конституції України, ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а також обізнаним про воєнний стан, введений на території України з 24.02.2022 року Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого ЗУ № 2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого ЗУ № 2105-ІХ від 03.03.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» протягом 90 діб та строк дії якого неодноразово продовжувався і діє на теперішній час.

Так, 02.03.2024 року військовозобов`язаному ОСОБА_6 співробітником ІНФОРМАЦІЯ_2 було вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , про необхідність прибуття о 10:00 год 04.03.2024 року для звірки та уточнення облікових даних, проте останній умисно, без поважних причин на визначену дату не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

У подальшому, 12.07.2024 року ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , після письмового попередження, зробленого начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 про виконання вимог військового обліку та відповідальності у разі його не виконання, відмовився від отримання повістки про виклик 13.07.2024 року о 10:00 год для проходження військово-лікарської комісії від співробітника ІНФОРМАЦІЯ_2 про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а також відмовився від направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією (ВЛК) за № 1162 від 12.07.2024 року, про що в «Журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_4 » було зроблено відповідний запис.

Незважаючи на свою обізнаність про військовий обов`язок громадянина України проходити службу в лавах Збройних сил України, ОСОБА_6 , діючи умисно всупереч ст. 65 Конституції України, ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, будучи особисто попередженим 12.07.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , про кримінальну відповідальність за ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, а саме: прибувати за викликом районного, ІНФОРМАЦІЯ_5 для оформлення військово-облікових документів, проходити медичний огляд, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, та належним чином повідомленим про час та місце прибуття за викликом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, реалізуючи протиправний умисел, спрямований на ухилення від військового обліку, без поважних на те причин військово-лікарську комісію (ВЛК) не пройшов та 13.07.2024 року о 10:00 год до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, про причини своєї неявки не повідомив. Тим самим ОСОБА_6 ухилився від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 337 КК України як ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

23.08.2024 року між прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_8 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 337 ч. 1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язується надавати правдиві покази під час проведення судового розгляду обвинувального акту. При укладені угоди враховані пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, а також інші обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення. З урахуванням даних обставин сторонамивказаної угоди визначено покарання, яке повинен нести ОСОБА_6 , за ч. 1 ст. 337 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 337 ч. 1 КК України, яке згідно ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 23.08.2024 року про визнання винуватості між прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 337 ч. 1 КК Українита призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 337 КК України - у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5100 (п`ять тисяч сто) грн.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ у справі, вказаний у постанові дізнавача від 05.08.2024 року (а.к.п. 22-23), зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ