КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 17.07.2024, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_6 за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Печерського районного суду міста Києва від 22.12.2021 за ч. 1 ст. 309 КК України та визначено остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_6 , 09.12.2022, приблизно о 21 год. 30 хв., перебуваючи біля станції метро «Площа Льва Толстого» розташованої за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 22, помітив раніше знайому ОСОБА_9 , яка відпочивала неподалік та тримала в руках власний мобільний телефон марки «Redmi А1» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

Так, ОСОБА_6 , діючи умисно та з корисливих мотивів, 09.12.2022, приблизно о 21 год. 30 хв., перебуваючи біля станції метро «Площа Льва Толстого» розташованої за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 22, під вигаданим приводом комусь зателефонувати підійшов до ОСОБА_9 та попросив її мобільний телефон марки «Redmi А1» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора «лайфселл» ( НОМЕР_3 ) в прозорому силіконовому чохлі, на що ОСОБА_9 , довіряючи ОСОБА_6 передала останньому мобільний телефон. Після чого, ОСОБА_6 отримавши мобільний телефон, не маючи наміру його повертати, скориставшись тим, що ОСОБА_9 не спостерігає за його діями, пішов в бік підземного переходу та зник у невідомому напрямку, таким чином заволодівши мобільним телефоном ОСОБА_9 марки «Redmi А1» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю 3016 гривень 67 копійок, з сім-картою мобільного оператора «лайфселл» НОМЕР_4 та прозорим силіконовим чохлом до мобільного телефону, які цінності для потерпілої ОСОБА_9 не представляють, і в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_6 , 24.03.2023, приблизно о 22 годині 49 хвилин, перебуваючи у підземному переході за адресою: м. Київ, площа Льва Толстого, неподалік будинку 22 по вул. Велика Васильківська, помітив квітковий кіоск в якому були відсутні продавці та на прилавку знаходились мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy J1 (SM-J120F) та планшет марки «Lenovo» Tab M7 3G.

Так, ОСОБА_6 , діючи умисно та таємно, з корисливих мотивів, будучи достовірно впевненим у тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити, 24.03.2023, приблизно о 22 годині 49 хвилин, перебуваючи у підземному переході за адресою: м. Київ, площа Льва Толстого, неподалік будинку 22 по вул. Велика Васильківська підійшов до прилавку квіткового магазину, звідки взяв (викрав) мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy J1 (SM-J120F), ІМЕІ 1: НОМЕР_5 ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , вартістю 889 гривень та планшет марки «Lenovo» Tab M7 3G, ІМЕІ: НОМЕР_7 , вартістю 1000 гривень, які належать ОСОБА_10 які в подальшому сховав до кишень куртки.

Після чого, ОСОБА_6 , з викраденим чужим майном, покинув місце вчинення злочину, маючи змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1889 гривень.

Заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та закрити кримінальне провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Виключити посилання на ч.1 ст.70 КК України та призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень з мотивувальної та резолютивної частини. Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2021 та остаточно призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. Також просить дослідити матеріали кримінального провадження в частині вартості предметів злочинного посягання.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Звертає увагу, що обвинуваченим вчинено крадіжку на загальну суму 1889 грн., тобто з урахуванням ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», інкриміноване ОСОБА_6 діяння декриміналізовано. Вказує на відсутність законних підстав для застосування положень ч.1 ст.70 КК України, з огляду на необхідність закриття кримінального провадження за ч.4 ст.185 КК України. Вважає, що з урахуванням обставин вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, даних про його особу, який неодноразово судимий, вчинив злочин під час іспитового строку, тобто на шлях виправлення не став, останньому слід призначити покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України, з урахуванням положень ст.72 КК України, приєднавши більшу частину покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, кримінальна відповідальність за крадіжку, з урахуванням положень п.5 пр. 1 р. ХХ Податкового кодексу України, станом на 01.01.2023 настає за наявності збитків на суму від 2684 грн.

Так, ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні інкримінується вчинення крадіжки на суму, що є нижчою від суми, з якої настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Отже, на час апеляційного розгляду втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, інкримінованого ОСОБА_6 , а саме вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а тому кримінальне провадження в цій частині підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Враховуючи викладене, у даному провадженні відсутні підстави для призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, а тому ОСОБА_6 слід вважати засудженим за ч.2 ст.190 КК України, приєднавши на підставі ч.1 ст.71 КК України невідбуту частину покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2021, призначивши остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Саме такий вид та розмір покарання, на думку колегії суддів, відповідатиме особі засудженого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

З огляду на викладене, апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 17.07.2024 щодо ОСОБА_6 в частині визнання його винуватим за ч.4 ст.184 КК України, призначення покарання за цією статтею і в частині призначення покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України скасувати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за обвинуваченням за ч.4 ст.185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2021 і остаточно визначити ОСОБА_6 покарання - 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 17.07.2024 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3