Провадження № 1-в/344/226/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Івано-Франківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від начальника Івано-Франківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_6 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 25 квітня 2005 року було призначено покарання у вигляді одного року виправних робіт по місцю роботи з відрахуванням в дохід держави десять відсотків заробітку щомісяця.

На обґрунтування клопотання зазначено, ОСОБА_5 перебуває на обліку в Івано-Франківському РВ з 17.05.2005 року. Щодо ОСОБА_5 29.08.2005 року було порушено кримінальну справу за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Постановою Івано-Франківського міського суду від 29.09.2005 року ОСОБА_5 міру запобіжного заходу змінено з підписки про невиїзд на тримання під вартою та оголошено в розшук. 07.12.2005 року працівниками поліції заведено розшукову справу №20909. 19.03.2012 року ОСОБА_5 був затриманий на території Російської Федерації, однак в подальшому був звільнений з під варти у зв`язку з тим, що діяння, вчинене останнім, не являється злочином у відповідності до законодавства РФ. 08.01.2018 року ОСОБА_5 повторно оголошено в розшук та заведено розшукову справу №228/33/2018. 31.07.2018 року внесено відомості в ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.

У судовому засіданні представник органу пробації, підтримала клопотання та просила задоволити.

Прокурор не заперечила щодо задоволення клопотання, оскільки з дня набрання вироком законної сили минуло більше п`ятнадцяти років.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду подання повідомлявся належним чином.

Неявка засудженого не перешкоджає вирішення клопотання органу пробації по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Вимогами ч. 3 ст. 80 КК України визначено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Отже, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

З огляду на викладене, враховуючи, що вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.04.2005 року відносно ОСОБА_5 , який набрав законної сили 11.05.2005 року, не було виконано протягом визначених КПК України строків, з дня набрання вироком законної сили минуло дев`ятнадцять років, з дня вчинення правопорушення минуло більше п`ятнадцяти років, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду.

Отже, клопотання органу пробації про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_5 , є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 49, 80 КК України, ст. ст. 369, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника Івано-Франківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_6 щодо ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задоволити.

Звільнити від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2005 року до покарання у виді одного року виправних робіт по місцю роботи з відрахуванням в дохід держави десять відсотків заробітку щомісяця.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Головуюча-суддя ОСОБА_7