Справа № 206/5638/24
Провадження № 1-кп/206/325/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" листопада 2024 р. м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000667від 25.10.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-21.02.2017 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя

за ч.4 ст.407 КК України, до покарання у вигляді 6 місяців арешту, покарання не відбуто;

-29.04.2017 направлено обвинувальний акт до Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області, за ч.3 ст.185 КК України, рішення по справі не винесено;

-30.06.2017 направлено обвинувальний акт до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за ч.1 ст.304, ч.3 ст.187, ч.2 ст.187, ч.3 ст.185 КК України, рішення по справі не винесено;

-27.12.2017 направлено обвинувальний акт до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 186 КК України. 08.08.2022 звільнений

ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», рішенням Дніпропетровського апеляційного суду від 08.08.2022 відповідно до ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, рішенням Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 20.07.2022 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою замінено на особисте зобов`язання, рішення по справі не винесено

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.355 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

його захисника-адвоката - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

У невстановленому слідством місці та час, але не пізніше 16 липня 2023 року, у двох осіб та ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на примушування ОСОБА_5 , до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимозі виконати цивільно-правове зобов`язання з погрозою насильства над потерпілим, вчинений за попередньою змовою групою осіб а саме повернення грошових коштів у сумі 5000 доларів США, які 23.03.2023 інший чоловік дав у борг потерпілому ОСОБА_5 на відкриття станції технічного обслуговування транспортних засобів.

Після того, як дві інші особи, та ОСОБА_3 , заздалегідь, тобто до початку вчинення злочину, домовилися про спільне його вчинення, інша особа, діючи за попередньою змовою з особою, щодо якої рішення суду не винесено та ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 17 години 45 хвилини 16 липня 2023 року, будучи раніше знайомим з ОСОБА_5 , зателефонував останньому та домовився про зустріч за місцем проживання ОСОБА_5 ,за адресою: АДРЕСА_3 , на що останній погодився, не підозрюючи про дійсні наміри двох інших осіб та ОСОБА_3 .

В подальшому, дві інші особи та ОСОБА_3 , реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, приблизно о 18 годині 00 хвилин 16 липня 2023 року, прибули до місця проживання та реєстрації ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , де інша особа знову зателефонував ОСОБА_5 та повідомив про своє прибуття, а ОСОБА_5 в свою чергу, не підозрюючи про дійсні наміри інших осіб

та ОСОБА_3 , вважаючи, що до нього прийшов поговорити певний чоловік, відчинив вхідні двері квартири.

В цей момент інша особа, позаду якого стояв ще один

та ОСОБА_3 , стоячи перед дверима квартири за адресою:

АДРЕСА_3 , діючи за попередньою злочинною домовленістю з іншим та ОСОБА_3 , з метою психологічного тиску на потерпілого ОСОБА_5 , одразу після того,як останній відчинив вхідні двері квартири, своїми обома руками штовхнув потерпілого ОСОБА_5 , від чого останній втратив рівновагу, похилився на вішалку для одягу та впав на підлогу обличчям вниз.

Продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, направлений на примушування ОСОБА_5 до виконання цивільно-правових зобов`язань, поєднаний з погрозою насильства над потерпілим, вчинений

за попередньою змовою групою осіб, приблизно о 18 годині 00 хвилин 16 липня 2023 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося за можливе, інша особа, діючи за попередньою злочинною домовленістю з ОСОБА_3 , діючи умисно, знаходячись в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , взяв сокиру, яка знаходилась у коридорі біля вішалки для одягу та, утримуючі її у своїй правій руці, заніс її над головою потерпілого ОСОБА_5 , погрожуючи його життю, пред`явив останньому в категоричній формі вимогу повернути раніше запозичені ОСОБА_5 . ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 5000 доларів США.

В цей самий час інша особа та ОСОБА_3 , діючи за попередньою злочинною домовленістю з іншою особою, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, здійснювали психологічний тиск на потерпілого ОСОБА_5 ,в категоричній формі повторно пред`явили вимогу повернути раніше запозичені ОСОБА_5 . ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 5000 доларів США.

Після чого, інша особа, з метою примушування потерпілого ОСОБА_5 до виконання цивільно-правових зобов`язань, а саме повернення боргу у сумі 5000 доларів США, замахнувся сокирою, доводячи серйозність своїх намірів. В результаті чого, потерпілий ОСОБА_5 сприймав погрози застосування до нього, з боку певної особи, який діяв за попередньою злочинною домовленістю з іншим та ОСОБА_3 , насильства над ним, як реальні, сказав ОСОБА_7 , що поверне йому грошові кошти в сумі 5000 доларів США впродовж трьох днів, тобто до 19.07.2023, після чого інші особи та ОСОБА_3 , покинули приміщення квартири ОСОБА_5 .

12.11.2024 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника - ОСОБА_6 , та наданою потерпілим ОСОБА_5 письмової згоди на укладення угоди, на підставі ст.ст. 468, 469, 472, 473, 474 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 355 КК України, як умисні дії, які виразились у примушуванні до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимозі виконати цивільно-правове зобов`язання з погрозою насильства над потерпілим, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_6 також просили затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразились: у примушуванні до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимозі виконати цивільно-правове зобов`язання з погрозою насильства над потерпілим, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.355 КК України, за яким слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання. При цьому суд враховує, що ОСОБА_3 не відбув покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2017 у вигляді 6 місяців арешту, але в зв`язку з тим, що вирок не було виконано у встановлені Законом строки після набрання ним чинності, він звільняється від відбуття на підставі п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України.

Також, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтвердженні витрати за проведення судової експертизи

Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 12 листопада 2024 року, укладену між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, за яким призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме:

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення:

- судово трасологічної експертизи №СЕ-19/104-23/25313-Д від 01.08.2023 року в розмірі 1434 грн.;

- судово трасологічної експертизи №СЕ-19/104-23/31723-д від 13.09 2023 в розмірі 1434,00 грн.;

- судової експертизи зброї №СЕ-19/104-23/26680-БЛ від 08.08.2023 в розмірі 956,00 грн.

- судово-товарознавчої експертизи №5421/23 від 19.10.2023 року в розмірі 260,00 грн.

Речові докази:

- сліди папілярних візерунків на 6 липких стрічках, сліди пальців рук, вісім слідів папілярних ліній, CD-R диск срібного кольору, DVD диск срібного кольору, DVD-R диски срібного кольору - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- предмет, схожий на пістолет з маркуванням «МР -654К» вважати повернутим власнику - ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон «Sumsung» повернути власнику - ОСОБА_8 ;

- дактилокарту на ім`я ОСОБА_9 та диктолокарту на ім`я ОСОБА_7 - знищити;

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1