У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000040, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 лютого 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 3, 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 3, 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України,

розглянувши клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із Закарпатської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000040, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. ч. 3, 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. ч. 3, 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.08.2024 призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

03.09.2024 прокурором подано до суду клопотання про застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 191 КК України, тобто у розтраті чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб, ч. 4 ст. 191 КК України, тобто у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, в умовах воєнного стану, та ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України, тобто у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше службове підроблення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, вчинити новий злочин чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, сторона обвинувачення вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності не виключає можливості вчинення нею безпосередньо чи за посередництва інших осіб спроб незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та інших учасників кримінального провадження, а також спроб знищення, спотворення чи підроблення документів, що можуть мати доказове значення.

Також, на думку прокурора, не виключена можливість, що ОСОБА_4 може і в подальшому вчиняти кримінальні правопорушення.

Прокурор зауважує, що органом досудового розслідування призначено комплексну комісійну судову будівельно-технічної та судово-економічну експертизи, проведення якої доручено судовим експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка наразі триває (постанову про призначення вказаної експертизи відкрито сторонам кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України).

У зв`язку з наведеним, сторона обвинувачення вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 , не будучи обмежена заходами кримінального провадження, в тому числі, запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту без покладення обов`язків на неї, зможе впливати на об`єктивність проведення вказаної експертизи.

Відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.07.2024 у справі №308/13321/23 (№1-кс/308/3784/24) ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби із 23 години 00 хвилин по 06 години 00 хвилин та покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на першу вимогу кожного разу у визначений час; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи. При цьому строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом встановлено до 02.09.2024.

29.08.2024 до суду скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України.

Водночас, до суду в порядку ст. 176 КПК України подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту останній.

Разом з тим, вирішити клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу судом не представилося можливим через неявку обвинуваченої в підготовче судове засідання, призначене на 10.00 год. та 16.00 год. 02.09.2024 без поважних причин.

Тим самим, як зазначає прокурор, ОСОБА_4 порушила встановлені судом обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на першу вимогу кожного разу у визначений час; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Про призначене підготовче судове засідання обвинувачена ОСОБА_4 повідомлена засобами електронного зв`язку, про що прокурором надано суду відповідні підтвердження, а також до суду подано клопотання її захисника ОСОБА_5 про участь в підготовчому судовому засіданні у режимі відеозв`язку, яке в подальшому останнім умисно, з метою затягування розгляду клопотань прокурора про застосування заходів забезпечення до його підзахисної, було проігноровано.

Зазначена вище процесуальна поведінка обвинуваченої не є поодинокою, а має елементи системності, так як в ході досудового розслідування кримінального провадження вона систематично не з`являється на повідомлення слідчого, слідчого судді для проведення слідчих, процесуальних дій під виглядом тимчасової непрацездатності, у зв`язку з лікуванням, що, в тому числі, може свідчити про її бажання уникнути кримінальної відповідальності у спосіб вчинення перешкод для своєчасного здійснення досудового розслідування.

Зокрема, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, вчинити новий злочин чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор зазначає, що з метою запобігання обвинуваченою ОСОБА_4 можливості переховуватися від суду, вчинення обвинуваченою нових злочинів, запобіганню впливу на свідків, виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, а тому потреби публічного обвинувача виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, прокурор просить застосувати щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до шістдесяти днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали, та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив про припинення його повноважень у цій справі. Обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила припинення повноважень захисника ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечила проти клопотання прокурора з підстав, наведених нею у письмових запереченнях на клопотання, вважаючи клопотання прокурора необґрунтованим, безпідставним та таким, що порушує норми кримінального процесуального законодавства. Стосовно тяжкості покарання щодо інкримінованого прокурором злочину як підстави для обрання запобіжного заходу звертає увагу, що обсяг обвинувачення станом на сьогоднішній день є аналогічним підозрі, а тому враховувався слідчими суддями під час обрання попереднього, значно менш обтяжливого запобіжного заходу, а тому не може бути самостійною підставою для тримання під вартою. Разом з тим, обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, лише тяжкістю покарання за вчинене діяння суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказує, що під час досудового розслідування стороною обвинувачення вже неодноразово безпідставно ставилося питання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було відхилено слідчим суддею за необґрунтованістю. Зокрема, згідно з ухвалою слідчого судді від 01.07.2024 прокурору було відмовлено у заміні ОСОБА_4 домашнього арешту та тримання під вартою. Враховуючи наведене, захисник вважає, що обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України, тяжкістю покарання за висунутим обвинуваченням є безпідставним та таким, що суперечить нормам процесуального права.

Щодо невиконанням обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків, що виявилося у її неявці в судові засідання, призначені судом 02.09.2024 о 10:00 год. та 16:00 год. захисник зауважує, що ОСОБА_4 не була належним чином повідомлена про судові засідання, призначені на 02.09.2024, а ксерокопії світлин з мобільного телефону невідомої особи із зображенням особистого листування з абонентами підписаними « ОСОБА_11 », « ОСОБА_12 », « ОСОБА_13 » не є належними доказами повідомлення учасників про час та місце судового засідання. Враховуючи вищенаведене, захисник вважає, що обставини, на які посилається прокурор та якими обґрунтовує своє клопотання не підтверджені жодними доказами і, більше того, спростовується матеріалами справи, що є підставою для відмови у його задоволенні.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то, на думку захисника, у своєму клопотанні прокурор не вказав жодного нового ризику, який би не був врахований слідчими суддями під час обрання та продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту. Разом з тим, обвинувачена протягом всього часу здійснення стосовно неї цього кримінального провадження, належним чином виконує всі свої процесуальні обов`язки, а тому підстави для задоволення клопотання відсутні. Враховуючи викладене, захисник просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позицію своїх захисників.

Розглянувши клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заслухавши учасників судового провадження з цього приводу та вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Як встановлено судом, 30.08.2024 до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000040, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. ч. 3, 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. ч. 3, 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України, в якому призначено підготовче судове засідання.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.07.2024 (справа №308/13321/24, провадження №1-кс/308/3784/24) постановлено відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області відмовити про зміну підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу із домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повністю. Продовжено дію застосовного до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання, а саме АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду в період доби з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. ранку наступної доби. Покладено на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; не відлучатися за межі Ужгородського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого судді або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Строк дії ухвали та додаткових обов`язків визначено до двох місяців, тобто до 02.09.2024.

Станом на момент розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строк тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом закінчився.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу судом встановлено, що стороною обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, ч. 4 ст. 191 КК України до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України до категорії нетяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України, тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання її винуватою у вказаних кримінальних правопорушеннях, вік та стан здоров`я обвинуваченої, міцність соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченої постійного місця проживання, майновий стан та відсутність у обвинуваченої судимостей.

Зважаючи на викладене, та беручи до уваги, що обвинувальний акт надійшов до суду для розгляду по суті та на даний час перебуває на стадії підготовчого судового розгляду, на цей час обвинувачені та свідки у даному кримінальному провадженні не допитані, а докази, передбачені ст. 84 КПК України, з боку обвинувачення та захисту, у цей період не дослідженні, суд вважає доведеним під час розгляду клопотання наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченої від суду, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких вона обвинувачується та суворість покарання, що загрожує їй у разі визнання її винуватою, що оцінені в сукупності з даними про особу обвинуваченої.

Таким чином, ризик, який дає достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формі, що передбачена п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає наявним, у зв`язку із встановленням можливості здійснення обвинуваченою зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Доводи сторони обвинувачення про існування інших ризиків, зазначених у клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, належним чином не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку із чим ці ризики не враховуються судом при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

Крім того, суд звертає увагу, що під час застосування раніше обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, ОСОБА_4 не порушувала його приписи, з`являлася до органу досудового розслідування та суду, а також виконувала покладені на неї обов`язки, протилежного наявними матеріалами кримінального провадження не встановлено.

Посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_4 порушила встановлені судом обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на першу вимогу кожного разу у визначений час, оскільки не з`явилася в підготовче судове засідання, призначене на 10.00 год. та 16.00 год. 02.09.2024 без поважних причин, не може бути виключною підставою для застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, матеріали справи не містять належних доказів повідомлення ОСОБА_4 про дату та місце судового засідання, призначеного на 02.09.2024.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченої суд також враховує вимоги п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Між тим, тяжкість інкримінованого особі злочину, так само як суворість можливої санкції не можуть слугувати єдиними підставами для тримання особи під вартою. Існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого правопорушення хоч і є важливим фактором, не може бути єдиною підставою для виправдання тривалого періоду запобіжного ув`язнення (рішення ЄСПЛ у справі «Калашников проти Росії, Kalashnikov v. Russia» від 24 червня 2002 року, заява № 47095/99, п. 116). Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку. У цьому контексті мають враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, а також міжнародні контакти (рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії, W v. Shitzerland» від 26 січня 1993 року Серія А, № 254-А, п. 33).

Оцінюючи доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд констатує, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи неведене, суд вважає за можливе застосувати відносно обвинуваченої запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у нічний час доби з 23.00 год. до 05.00 год. наступної доби, без застосування електронних засобів контролю, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім та зможе забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти вищезазначеному ризику, який встановлено у судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Також суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 315, 369, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання, а саме АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду в період доби з 23 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв. ранку наступної доби.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;

- не відлучатися за межі Ужгородського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого судді або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали визначити два місяці, тобто до 16.11.2024.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1