В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "19" вересня 2024 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі судді ОСОБА_1 одноособово, розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001257 від 30.08.2024 року відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, неодруженого, з середньо освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, шляхом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , 30.08.2024 року приблизно о 16:00, проходив повз житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де на землі біля будинку знайшов запаяний безбарвний згорток з полімерного матеріалу, в якому знаходилась кристалічна речовиною білого кольору. Будучи особою, яка періодично вживає психотропні речовини, він підняв з землі даний згорток та помістив його до власного рюкзака темного кольору, яка знаходилась при ньому з метою подальшого власного вживання без мети збуту, тим самим вчинивши безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP(1-феніл, 2- піролідин-1-іл-пентан1-он), та пішов у своїх справах.

Того ж дня, тобто 30.08.2024 року приблизно о 16:51, за адресою: АДРЕСА_3 працівниками поліції було зупинено ОСОБА_2 , в присутності двох понятих було проведено огляд місця події, в ході якого ОСОБА_2 , добровільно дістав з власного рюкзака та видав працівникам поліції запаяний безбарвний згорток з полімерного матеріалу в якому знаходилась кристалічна речовиною білого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP(1-феніл, 2- піролідин-1-іл-пентан1-он), масою 0,157 г.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-24/50238-НЗПРАП від 06.09.2024: Надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP. Загальна маса PVP в речовині становить 0,157г.

PVP, згідно зі Списком №2 «особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено» в Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15 г.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме в незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини, без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.с. 77-78).

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, без мети збуту.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 виду та міри покарання, суд виходить з того, що відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Так встановлено, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, не одружений, на утриманні осіб не має, не працює, інвалідом не являється, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 , суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000 гривень, оскільки суд вважає, що таке покарання зможе забезпечити досягнення його мети, підстави для призначення більш суворих видів покарання судом не встановлені і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Крім того, ОСОБА_2 засуджено вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 27.08.2020 за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який на даний час не виконано.

Відповідно до ст. 70 КК України вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 27.08.2020 за ч.1 ст. 309 КК України та даний вирок виконувати самостійно. Вказане узгоджується з правовою позицією суду касаційної інстанції щодо порядку застосування ч. 4 ст. 70 КК України, викладеною в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 15.02.2021 у справі 760/26543/17.

В ході досудового розслідування встановлено, що кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не спричинено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі ч.2 ст.122, ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку експерта від 06.09.2024 №СЕ-23/111-24/50238-НЗПРАП у розмірі 3029 гривень 12к.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 3812-382 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 27.08.2020 за ч.1 ст. 309 КК України - виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на залучення експерта у розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок на користь держави.

Речові докази:

1)диск DVD-R 4,7 gb. 120 min, з огляду місця події, долучений до протоколу огляду від 30.08.2024 року - залишити в матеріалах справи;

2)поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP» масою 0,157 г.;, яку відповідно до постанови від 10.09.2024 року визнано речовим доказом та зберігаються у камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його отримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя