провадження №: 1-кс/752/6760/24
У Х В А Л А

28.08.2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання власника майна ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000100, відомості щодо якого внесені 14.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 332 КК України, про скасування арешту майна -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому власник майна просить скасувати арешт з майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.06.2024 у справі № 752/11041/24 (провадження № 1-кс/752/4537/24), а саме з грошових коштів: 2 грошових купюр номіналом по 100 доларів США кожна № КЕ07214898В; №МІ46721071С; грошових коштів у сумі 1400 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США кожна; грошових коштів у сумі 1400 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США кожна; грошових коштів у сумі 95 600 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США кожна; грошових коштів у сумі 1300 доларів США купюрами номіналом по 50 доларів США кожна; грошових коштів у сумі 100 доларів США купюрами номіналом по 20 доларів США кожна; грошових коштів у сумі 1800 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США кожна; грошових коштів у сумі 3 850 доларів США купюрами номіналом по 50 доларів США кожна; грошових коштів у сумі 40 євро купюрами номіналом по 20 євро кожна; грошових коштів у сумі 30 євро купюрами номіналом по 10 євро кожна; грошових коштів у сумі 20 євро купюрами номіналом по 5 євро; грошових коштів у сумі 30 000 грн. купюрами номіналом по 1000 гривень.

Своє клопотання мотивує тим, що в матеріалах клопотання слідчого відсутні будь-які документи, які б підтверджували, що ОСОБА_3 причетна до вчинення кримінального правопорушення, а вилучене її майно може бути, в силу ст. 98 КПК України, речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000100. При цьому, у вказаному кримінальному провадженні відпала потреба у накладеному арешті, оскільки після накладення арешту було зібрано достатньо доказів, які підтверджують непричетність власника майна до вчиненого кримінального правопорушення, тобто яка не є підозрюваною.

В судове засідання власник майна - ОСОБА_3 не з`явилась, однак до початку розгляду клопотання подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, вимоги викладені підтримала та просила їх задовольнити.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього копії документів, вважає необхідним задовольнити вказане клопотання, виходячи з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000100, відомості щодо якого внесені 14.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.06.2024 накладено арешт на вилучені за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , грошові кошти, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання, в рамках кримінального провадження №0000100.

Одночасно з цим, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 проживала спільно з ОСОБА_4 , без шлюбу, у квартирі своєї мами ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у квартирі, де був проведений обшук 02.06.2024, в ході якого серед іншого були вилучені грошові кошти.

Окрім цього, слід зазначити, що відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Із матеріалів клопотання власника майна вбачається, що ОСОБА_3 отримала грошові кошти в законний спосіб, зокрема від реалізації квартир, що розташовані в АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями договорів купівлі-продажу.

Разом з тим, на підтвердження законного походження вилучених у ОСОБА_3 грошових коштів, вбачається декларація ОСОБА_3 відповідно до якої було задекларовано наявність грошових активів, які зберігались за місцем її проживання та які їй належать у розмірі 96 100 доларів США та 13 300 доларів США - її доньці ОСОБА_6 , що у загальній сумі становить 109 400 доларів США.

При цьому, слідчим суддею встановлено, що вказані грошові кошти, які були вилучені у ОСОБА_3 отримала в законний спосіб, що підтверджується відповідними документами та використовувались б для своїх соціальних потреб, а також ОСОБА_3 жодним чином не причетна до вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про відсутність ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, передачі цього майна.

Крім того, слідчий суддя вважає постанову про визначення речовим доказом вказаних грошових коштів такою, що прямо порушує засади кримінального провадження визначені п. п. 1, 2, 9 ч. 1 ст. 7 КПК України (верховенство права, законність, недоторканість права власності) і свідчить про зловживання слідчим своїм службовим становищем та відсутність належного процесуального керівництва з боку прокурора.

Згідно узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження (від 07.02.2014 року), визначено, що відносно осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про накладення арешту на їх майно.

З огляду на викладене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Разом з цим, слідчим суддею встановлено, що власник вказаних вилучених грошових коштів не є підозрюваною або обвинуваченою у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, процесуальні та слідчі дії з вилученими грошовими коштами не проводяться, а подальший арешт майна є неспівмірним втручанням у право власності ОСОБА_3 .

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24.03.2005 по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що арешт накладено на вказане майно необґрунтовано, оскільки власник вилучених грошових коштів - ОСОБА_3 отримала їх в законний спосіб, а також не є підозрюваною або обвинуваченою у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, а тому подальший арешт майна є неспівмірним втручанням у право власності ОСОБА_3 , у зв`язку із цим клопотання про скасування арешту з майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт з майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.06.2024 у справі № 752/11041/24 (провадження № 1-кс/752/4537/24), а саме з грошових коштів: 2 грошових купюр номіналом по 100 доларів США кожна № КЕ07214898В; №МІ46721071С; грошових коштів у сумі 1400 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США кожна; грошових коштів у сумі 1400 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США кожна; грошових коштів у сумі 95 600 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США кожна; грошових коштів у сумі 1300 доларів США купюрами номіналом по 50 доларів США кожна; грошових коштів у сумі 100 доларів США купюрами номіналом по 20 доларів США кожна; грошових коштів у сумі 1800 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США кожна; грошових коштів у сумі 3 850 доларів США купюрами номіналом по 50 доларів США кожна; грошових коштів у сумі 40 євро купюрами номіналом по 20 євро кожна; грошових коштів у сумі 30 євро купюрами номіналом по 10 євро кожна; грошових коштів у сумі 20 євро купюрами номіналом по 5 євро; грошових коштів у сумі 30 000 грн. купюрами номіналом по 1000 гривень та негайно повернути вказані грошові кошти власнику майна - ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1