Єдиний унікальний номер справи 333/1989/24
Номер провадження 1-кп/333/587/24
УХВАЛА

іменем України

18 листопада 2024 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого - судді секретаря судового засідання прокурора потерпілого обвинуваченого захисника - адвокатаОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, в режимі відеокоференції, кримінальне провадження №000014 від 02 січня 2024 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь, українця, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, який не має на утриманні малолітніх або не повнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 22.02.2010 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 15.08.2011 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.02.2010 та остаточно визначено строк 4 роки позбавлення волі, звільнений 05.06.2014 із ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» по відбуттю строку покарання;

- 09.11.2015 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, звільнений 27.01.2017 з Софіївської виправної колонії Запорізької області № 55 за рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.01.2017, умовно-достроково, не відбутий строк 10 місяців, 7 днів;

- 09.01.2018 Якимівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 71 КК України, шляхом приєднаного не відбутого строку покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09.11.2015 та остаточно визначено покарання у виді 4 років 6 місяців;

- 23.03.2018 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом призначення покарання за сукупністю правопорушень до відбуття покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 09.01.2018 та остаточно визначено покарання у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі;

- 22.06.2018 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш сурового покарання більш суворим призначеним за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.03.2018 у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно скоїв аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Судовим слідством встановлено, що 08.12.2023 точний час слідством не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись у невстановленому у ході досудового розслідуванні місці, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, під приводом продажу педікюрного крісла, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, за допомогою свого мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi», моделі «9А», об?ємом пам?яті на 2/32 ГБ, у корпусі синього кольору з двома сім-картами оператора мобільного зв?язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 та «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_2 , IMEI (1): НОМЕР_3 , IMEI (2): НОМЕР_4 , розмістив оголошення в інтернет-магазині «OLX». Після чого, 08.12.2023 приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , зв?язався з потерпілою ОСОБА_8 та в ході телефонної бесіди та листування в інтернет-магазині «OLX», задля подальшої конспірації своєї незаконної злочинної діяльності назвався ОСОБА_9 та домовився з останньою про продаж педікюрного крісла, не маючи на меті в подальшому надсилати вказаний товар.

Далі, ОСОБА_5 в ході листування в інтернет-магазині «OLX» з потерпілою ОСОБА_8 попрохав останню здійснити повну передплату за вищевказаний товар у сумі 500 гривень, на що потерпіла ОСОБА_8 погодилась та 09.12.2023 о 12 годині 28 хвилин, добровільно здійснила переказ грошових коштів у сумі 500 гривень 00 копійок зі свої банківської картки АТ КБ «Приватбанк», N? НОМЕР_5 з розрахунковим номером НОМЕР_6 , відкритої на ім?я ОСОБА_8 на банківську картку АТ «Ощадбанк», N? НОМЕР_7 , відкритої на ім?я: ОСОБА_5 , при цьому не отримавши від ОСОБА_5 заздалегідь обумовлений товар, тим самим незаконно заволодів грошовими коштами, розпорядившись ними на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що кваліфікується як: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Також, 08.12.2023 точний час слідством не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись у невстановленому у ході досудового розслідуванні місці, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, під приводом продажу косметологічної кушетки, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, за допомогою свого мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi», моделі «9А», об?ємом пам?яті на 2/32 ГБ, у корпусі синього кольору з двома сім-картами оператора мобільного зв?язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 та «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_2 , IMEI (1): НОМЕР_3 , IMEI (2): НОМЕР_4 , розмістив оголошення в інтернет-магазині «OLX».

Після чого, 08.12.2023 приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , зв?язався з потерпілою ОСОБА_10 та в ході телефонної бесіди та листування в інтернет-магазині «OLX», задля подальшої конспірації своєї незаконної злочинної діяльності, назвався ОСОБА_11 та домовився з останньою про продаж косметологічної кушетки та надсилання його до поштового відділення N?27 «Нова Пошта», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , тобто до заздалегідь обумовленого з потерпілою ОСОБА_10 місця отримання, при цьому не маючи на меті в подальшому надсилати товар на вказану адресу. Далі, ОСОБА_5 в ході листування в інтернет-магазині «OLX» з потерпілою ОСОБА_10 попрохав останню здійснити повну передплату за вищевказаний товар у сумі 1 000 гривень, на що потерпіла ОСОБА_10 погодилась та 08.12.2023 о 15 годині 13 хвилин, добровільно здійснила переказ грошових коштів у сумі 500 гривень 00 копійок зі свої банківської картки АТ КБ «Приватбанк» N? НОМЕР_8 з розрахунковим рахунком НОМЕР_9 , відкритої на ім?я ОСОБА_10 на банківську картку АТ «Ощадбанк» N? НОМЕР_7 , відкритої на ім?я ОСОБА_5 . Після чого, 09.12.2023 о 16 годині 28 хвилин, потерпіла ОСОБА_10 , знов добровільно здійснила переказ грошових коштів у сумі 500 гривень 00 копійок зі свої банківської картки АТ КБ «Приватбанк» N? НОМЕР_8 розрахунковим рахунком НОМЕР_9 , відкритої на ім?я ОСОБА_10 на банківську картку АТ «Ощадбанк» N? НОМЕР_7 , відкритої на ім?я ОСОБА_5 , при цьому не отримавши від останнього заздалегідь обумовлений товар, тим самим ОСОБА_5 незаконно заволодів грошовими коштами на загальну суму 1000 гривень 00 копійок, розпорядившись ними на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями, потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що кваліфікується як: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Також, 08.12.2023 точний час слідством не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись у невстановленому у ході досудового розслідуванні місці, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, під приводом продажу косметологічної кушетки, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, за допомогою свого мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi», моделі «9А», об?ємом пам?яті на 2/32 ГБ, у корпусі синього кольору, в якому встановлені дві сім-карти оператора мобільного зв?язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 та «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_2 , IMEI (1): НОМЕР_3 , IMEI (2): НОМЕР_4 , розмістив оголошення в інтернет-магазині «OLX».

Після чого, 08.12.2023 точний час слідством не встановлено, ОСОБА_5 , зв?язався з потерпілою ОСОБА_12 та в ході телефонної бесіди та переписки в інтернет-магазині «OLX» домовився з останньою про продаж косметологічної кушетки та пересилання до поштового відділення N?2 «Нова Пошта», яке розташоване за адресою: вул. Віталії Шума, 21, м. Чорноморськ, Одеський район, Одеська область, тобто до заздалегідь обумовленого з потерпілою ОСОБА_12 місця отримання, при цьому не маючи на меті в подальшому надсилати товар на вказану адресу.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 попрохав потерпілу ОСОБА_12 здійснити переказ грошових коштів у сумі 800 гривень на його банківську карту N? НОМЕР_7 , відкриту на ім?я ОСОБА_5 , що емітована АТ «Ощадбанк», на що остання добровільно погодилась та здійснила переказ грошових коштів зі свої банківської картки, що емітована АТ КБ «ПУМБ» N? НОМЕР_10 , відкриту на ім?я ОСОБА_12 двома транзакціями, першою 300 гривень та другою 500 гривень 00 копійок на загальну суму 800 гривень 00 копійок, тим самим ОСОБА_5 , незаконно заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_12 на зазначену суму, розпорядившись ними на власний розсуд. спричинивши своїми умисними діями, потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що кваліфікується як: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Також, 26.01.2024 приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись у дворі будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , зустрівся з раніше незнайомим ОСОБА_13 та в ході розмови маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, під приводом прослуховування музики, з метою особистого збагачення, заволодів належним потерпілому ОСОБА_13 мобільним телефоном марки «Samsung», моделі «A20s», об?ємом пам?яті на 3/32 ГБ, у корпусі синього кольору, IMEI (1): НОМЕР_11 , IMEI (2): НОМЕР_12 , вартість якого згідно висновку експерта N?CE-19/108-24/2456-ТВ від 15.02.2024 Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру становить 1909 гривень 67 копійок, в якому знаходились дві сім-картки оператору мобільного зв?язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_13 та «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_14 у чохлі «Книжка» чорного кольору, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, при цьому пообіцявши потерпілому повернути вищевказаний мобільний телефон після прослуховування музики.

Після того, як потерпілий ОСОБА_13 добровільно передав ОСОБА_5 свій вищевказаний мобільний телефон, скориставшись тим, що останній не спостерігає за його діями, пішов та у подальшому розпорядився вказаним мобільним телефоном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що кваліфікується як: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів, який набрав чинності 09 серпня 2024 року.

Враховуючи, що зазначеним Законом змінено вартість викраденого майна, яка необхідна для визначення правопорушення як кримінально караного, а розмір викраденого майна обвинуваченого, який ставиться йому у провину не перевищує 3028 гривень, тому не утворює складу злочину за ч.4 ст. 185 КК України, просить провадження закрити.

Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання захисника підтримав, просив закрити кримінальне провадження про його обвинувачення із вказаних підстав.

Прокурор не заперечував проти закриття провадження у справі, у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки.

Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні поклався на розсуд суду при вирішенні зазначеного клопотання.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_12 в судове засідання не з`явились, але надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, про день,час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомо.

Заслухавши клопотання захисника, думку учасників судового засідання, суд приходить до наступних висновків.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Таким чином, внесені Законом № 3886-ІХ зміни призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Законом змінено поняття «вартості вкраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки,як ознаки складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна.

До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

Згідно ч.5 Підрозділу 1 Розділу XX ПК, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п. 169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 1 січня.

Станом на 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн., а 50% від його розміру становить 1514 грн. Таким чином, з огляду на зміст положень ПК України та Закону 3886-ІХ, розмір вартості викраденого майна, із якого настає кримінальна відповідальність, становить 3028 грн.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас, відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як зазначалось вище, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно, вчинив чотири епізода, а саме: 1) 08.12.2023 на суму 500 грн; 2) 08.12.2023 на суму 1 000 грн; 3) 08.12.2023 на суму 800 грн; 4) 26.01.2024 на суму 1 909,67 грн.

Кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим не є триваючим, а відтак, враховуючи вартість викраденого майна, яка є меншою 2 неоподатковуваних мінімумів, за кожним епізодом, який за нормами кримінального законодавства для кваліфікації злочинів встановлюється, виходячи з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги - 3028 гривень, обвинувачена підпадає під дію Закону України № 3886-IX, яким фактично декриміналізовано її кримінальну відповідальність.

З огляду на наведене, клопотання захисника про закриття кримінального провадження на підстав п. 4 - 1ч.1 ст. 284 КПК України підлягає задоволенню.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, понесені на залучення експертів на суму 757 гривні 28 копійок слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.100, 124, 128-129, 284, 395, 479-2 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження №000014 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 02 січня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненнікримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - закрити на підставі п.41 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Скасувати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, звільнивши його з-під варти негайно.

Судові витрати понесені на залучення експертів у даному кримінальному провадженні на суму 757 гривень 28 копійок віднести на рахунок держави.

Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 22 січня 2024 року, а саме на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», моделі «9А», об`ємом пам`яті на 2/32 ГБ, у корпусі синього кольору з двома сім-картками оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером - ( НОМЕР_15 ) та «Водафон» з абонентським номером - ( НОМЕР_16 ), IMEI (1): НОМЕР_3 , IMEI (2): НОМЕР_4 , що належить гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який користується номером мобільного телефону - ( НОМЕР_17 ) - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», моделі «9А», об`ємом пам`яті на 2/32 ГБ, у корпусі синього кольору з двома сім-картками оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером - ( НОМЕР_15 ) та «Водафон» з абонентським номером - ( НОМЕР_16 ), IMEI (1): НОМЕР_3 , IMEI (2): НОМЕР_4 , який зберігається в камері зберіганні речових доказів відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-диск для лазерних систем зчитування марки «НР», формату DVD-R, об`ємом пам`яті на 4,7 ГБ, сірого кольору з написом № 333/160/24, упакованого до паперового конверту - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 19 листопада 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1