Справа № 487/718/24
Провадження № 1-кп/487/502/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесеному до ЄРДР № 0000342 від 18.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, обіймав посаду інспектора роти патрульної поліції особливого призначення «Миколаїв», у званні «рядовий поліції», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

за участю сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області №78 о/с від 19.03.2018 «По особовому складу» ОСОБА_3 призначено на посаду інспектора роти патрульної поліції особливого призначення «Миколаїв».

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та Положення про підрозділи поліції особливого призначення, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 987 від 04.12.2017, на підрозділи особливого призначення покладено наступні функції (повноваження):

1. вживають заходів самостійно або відповідно до визначених функцій разом з іншими структурними підрозділами ГУНП та територіальними (відокремленими) підрозділами НПУ, Національною гвардією України, у процесі своєї діяльності взаємодіють з органами правопорядку та іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування відповідно до Закону та інших нормативно-правових актів;

2. вживають заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях та під час проведення масових заходів;

3. забезпечують безпеку взятих під захист осіб, членів їх сімей, охорону адміністративних, державних будівель та інших об`єктів на підставах та в порядку, визначених законодавством України;

4. відповідно до законодавства України та у межах своєї компетенції беруть участь у боротьбі з тероризмом, забезпечують ефективне використання сил і засобів під час проведення антитерористичних операцій;

5. уживають заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення адміністративного, кримінального правопорушення;

6. доставляють у випадках і порядку, визначених законодавством, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення;

7. забезпечують публічну безпеку і порядок у місцях тимчасового перебування посадових осіб, щодо яких здійснюється державна охорона, та на прилеглій до них території;

8. у межах повноважень, передбачених законодавством України, організовують та здійснюють заходи щодо рятування людей, забезпечення їх безпеки, охорони майна в разі стихійного лиха, аварій, пожеж, катастроф та ліквідації їх наслідків;

9. беруть участь у забезпеченні відповідно до законодавства правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх оголошення на всій території України або в окремій місцевості;

10 здійснюють інші повноваження відповідно до законодавства.

З огляду на викладене, перебуваючи на посаді інспектора взводу №1 роти патрульної служби поліції особливого призначення «Миколаїв», відповідно до ст.ст. 1 та 23 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», являвся представником центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, та службовою особою правоохоронного органу (поліції).

Так, ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 16.06.2022 умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу та в порушення вимог Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, придбав ручну короткоствольну нарізну вогнепальну зброю 9 мм автоматичний пістолет Стєчкіна (АПС), а також 560 патронів калібру 7,62 мм.

В подальшому ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, спосіб, але не пізніше 16.06.2022 умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу переніс ручну короткоствольну нарізну вогнепальну зброю 9 мм автоматичний пістолет Стєчкіна (АПС) та 560 патронів калібру 7,62 мм до гаражного приміщення № НОМЕР_1 авто-гаражного кооперативу «Ліски», який розташований біля перетину АДРЕСА_2 , яким користувався останній, де зберігав без передбаченого законом дозволу до моменту їх вилучення.

16.06.2022 у період часу з 17 - 14 год. по 21 - 20 год. на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва проведено обшук гаражного приміщення № НОМЕР_1 авто-гаражного кооперативу «Ліски», розташованого біля перетину вулиці Озерна та вулиці Лазурна у м. Миколаєві, яким користується ОСОБА_3 , під час якого виявлено та вилучено ручну коротко ствольну нарізну вогнепальну зброю 9 мм автоматичний пістолет Стєчкіна (АПС), який виготовлений промисловим способом та придатний для здійснення пострілів, а також патрони у кількості 560 штук, які являються боєприпасами - 7,62 мм гвинтівковими патронами (7,62x54R) (із яких 489 патронів з кулею зі сталевим осердям, 53 патрона із бронебійно - запалюючою кулею «БЗ», 18 патронів із трасуючою кулею), що виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, які ОСОБА_3 незаконно придбав, переніс та зберігав у вказаному гаражному приміщені без передбаченого законом дозволу.

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Кримінальний кодекс «Стаття 263. Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами.

Частина 1 Носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу - караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.»

Позиція обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав.

Докладніше пояснив суду, що на час широкомасштабного вторгнення рф 24.02.2024 рахувався інспектором РПСП ОП «Миколаїв» та був відкомандирований до водної поліції де здійснював,зокрема, дії спрямовані на оборону державного суверенітету. Має статус учасника бойових дій. Зазначив, що жодного відношення до зброї та боєприпасів виявлених в гаражі № НОМЕР_1 авто - гаражного кооперативу «Ракета» та в гаражу № НОМЕР_1 авто - гаражного кооперативу «Ліски» не має. До гаражу, що розташований в авто - гаражному кооперативі «Ракета» взагалі вільного доступу не мав та посилання свідка ОСОБА_6 , на те що він надавав ОСОБА_3 ключі від гаражу яким користувався не відповідають дійсності. Декілька років тому до початку військових дій у м. Миколаєві він один раз просив ОСОБА_6 розмістити в його гаражі меблі з його службового кабінету на тимчасове зберігання. ОСОБА_3 жодного вільного доступу до гаражу не мав. Також, зазначив що користувався гаражем № НОМЕР_1 в авто - гаражного кооперативу «Ліски», який належав його батьку. У вказаному гаражі зберігав свої особисті речі, у тому числі свою зброю та боєприпаси на які у нього були дозволи та яка була вилучена під час обшуку та яку він поклав до гаражу за день до обшуку. При цьому додав, що після початку війни гараж взагалі не зачиняв та його могли використовувати військові, про що повідомляв охорону гаражного кооперативу. Анкетні дані військових не пам`ятає. Також зазначив, що до гаражу № НОМЕР_1 авто - гаражного кооперативу «Ліски» мав вільний доступ свідок ОСОБА_6 , який мав від нього ключі та міг ним користуватись. Щодо зброї та боєприпасів отриманих в березні 2022 зброю у селі під ІНФОРМАЦІЯ_2 від фермера, зазначив, що їздили туди за проханням свідка ОСОБА_6 , якому зателефонували. Зброю та боєприпаси загрузили у транспортний засіб свідка ОСОБА_6 та яка їх наступна доля ОСОБА_3 не відомо. Вважає, що до незаконної зброї та боєприпасів, яка була виявлена під час обшуку в гаражі № НОМЕР_1 авто - гаражного кооперативу «Ліски», яким користувався ОСОБА_3 , має відношення саме свідок ОСОБА_6 , який її там і розмістив та хотів підставити ОСОБА_3 .

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Проте, не дивлячись на не визнання вини ОСОБА_3 , його вина у вчинені кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена такими дослідженими доказами.

Допитаний в судовому засідання у якості свідка ОСОБА_7 показав суду, що проходе службу, як доброволець з 2014. З 2018 працював командиром РОП «Миколаїв» до цього був заступником командира. З якого часу працював у них ОСОБА_3 не пам`ятає, більшість часу він був відряджений у водну поліцію, при цьому на деякий незначний час він повертався до підрозділу та два рази відряджався у зону СВО у Добропіллі де знаходився на блокпостах. Після початку повномасштабного вторгнення ОСОБА_3 постійно був відряджений до водної поліції. Після 24.02.2022 ОСОБА_3 видавалася вогнепальна зброя на постійне носіння АПС та АКМС. До АПС видавалися патрони калібром 9 мм з маркування «НОМЕР_5» у кількості 120 патронів, з іншим маркування патрони поліцейським не видаються. Отримані набої та зброю ОСОБА_3 після закінчення бойового завдання чи перебування у підрозділі здавав, жодних питань з цього приводу не виникало та іншої інформації свідок не має. З приводу будь - яких боєприпасів та іншої зброї, вилученої у ОСОБА_3 , йому нічого не відомо та ОСОБА_3 йому нічого не доповідав. ОСОБА_3 рахувався у його підрозділі, але функціональні обов`язки в підрозділі не виконував, займався власними справами.

Допитаний в судовому засідання у якості свідка ОСОБА_6 показав суду, що ОСОБА_3 приходиться йому троюрідним братом. Біля трьох років він користувався гаражем № НОМЕР_1 блоку НОМЕР_17 в авто-гаражному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 . Про користування гаражем з власником домовлявся свідок, оскільки останній є його кумом. Свідок надав ОСОБА_3 на його прохання комплект ключів від гаражу для користування за місяць - два до подій обшуку, де останній зберігав свої меблі. Ключі були тільки у свідка та у ОСОБА_3 . Виявлені при обшуку за присутності свідка в його гаражі патрони не належали свідку, а напевне належали ОСОБА_3 , оскільки крім свідка, тільки він мав доступ до гаражу. Сам свідок видану йому зброю, як військовослужбовцю та боєприпаси до неї у гаражі не зберігав. Зазначені ним під час обшуку в його гаражі набої, як його свідок назвав випадково, оскільки помилково подумав, що це набої які видавались йому, однак згодом зрозумів, що вони не його, оскільки належні йому набої він зберігав вдома. Свідок бачив, як ОСОБА_3 отримував патрони від військових. У ОСОБА_3 ще був особистий гараж на Намиві. Гвинтівки М14 не бачив. Щодо набоїв не знає звідкіля вони. Також свідок зазначив, що йому повідомляли про залишену військовими рф зброю, у зв`яжу із чим вони з ОСОБА_3 їздили у село під Нову Одесу де забирали техніку росіян. Фермер тоді передав 5 постріли до РПГ, кулемет, коробку з патронами та цинки з патронами, які ОСОБА_3 залишив у себе. Це відбулося в середині березні 2022, більш точно не пам`ятає. Також свідок повідомив, що надав органу досудового розслідування відеозапис, на якому зафіксовано в гаражі ОСОБА_3 на Намиві зброя та боєприпаси. Про походження пістолета «Стєчкіна» зі спиляним номером свідку не відомо. Свідку відомо, що у ОСОБА_3 було 2 «Стєчкіна», один з яких йому було офіційно видано. Доступу до гаражу на Намиві свідок не мав. Також пояснив, що користувався транспортом, що належить ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засідання у якості свідка ОСОБА_8 показав суду, що має свою майстерню для ремонту автомобілів у тому числі і в авто-гаражному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_3 знає оскільки останній раніше обслуговував у нього автомобілі біля 12 років тому. Хто є власником гаражу № НОМЕР_1 блоку НОМЕР_17 в авто-гаражному кооперативі «Ракета» йому не відомо. Також свідок зазначив, що був присутнім під час проведення обшуку у гаражі. Про користування вказаним гаражем ОСОБА_3 йому нічого не відомо також додав, що працює у майстерні на території авто-гаражного кооперативу «Ракета» постійно з 10 - 00 год. по 19 - 00 год. та жодного ражу не бачив ОСОБА_3 на території кооперативу.

Допитаний в судовому засідання у якості свідка ОСОБА_9 показав суду, що з 2021 є головою правління автогаражного кооперативу «Ліски». Знайомий з ОСОБА_3 біля двох років, дружніх стосунків не підтримує. На території автокооперативу є гараж № НОМЕР_1 , який по документам належить батьку ОСОБА_3 . Біля гаражу на відкритому місці свідок бачив машину ОСОБА_3 . Що зберігалось в гаражі, йому не відомо. Крім ОСОБА_3 біля гаражу свідок нікого не бачив. З приводу обшуку та знайденої зброї з боєприпасами свідку нічого не відомо. Також зазначив, що доступ до автогаражного кооперативу «Ліски» проходить через охорону, яка хоч і не перевіряє документи осіб, однак усі користувачі гаражів відомі та у випадку якщо стороння особа ставить машину в кооперативі, як правило про це охорона повідомляється власником гаражу заздалегідь.

Допитаний в судовому засідання у якості свідка ОСОБА_10 показав суду, що біля 2-3 років працює охоронцем в автогаражному кооперативі «Ліски», розташованому на Намиві. З початку роботи знайомий з ОСОБА_3 у нього в користуванні є гараж, який належить його батьку. Що зберігалось в гаражі, йому не відомо. За час чергування свідка після початку війни крім ОСОБА_3 біля гаражу нікого не бачив. ОСОБА_3 приїжджав на автомобілі до гаражу. Крім ОСОБА_3 гаражем ніхто не користувався. Про обшук, зброю та боєприпаси свідку нічого не відомо.

Допитаний в судовому засідання у якості свідка ОСОБА_11 показав суду, що працює охоронцем в автогаражному кооперативі «Ліски» на протязі 14 років. Графік роботи сутки через троє з 08 - 00 год. до 20 - 00 год. ОСОБА_3 знає біля п`яти років. Свідку відомо, що ОСОБА_3 має місце для стоянки на території гаражного кооперативі де ставив свою машину. Крім того, батьку ОСОБА_3 належить гараж, що знаходиться на території гаражного кооперативу, яким також користувався ОСОБА_3 . Коли розпочалась війна на територію автогаражного кооперативу заїжджали військові та ставили свій транспорт, про що заздалегідь попередив ОСОБА_3 . Про обшук, зброю та боєприпаси свідку нічого не відомо.

Допитаний в судовому засідання у якості свідка ОСОБА_12 показав суду, що проживає в АДРЕСА_4 біля їх села проходила колона російської техніки. Ця техніка зупинилась в лісополосі неподалік села. Через деякий час військові рф покинули посадку. Наступного дня пішли подивитись стоянку військових рф де на місці де стояла техніка (БТР) знайшли кулемет, набої, заряди до РПГ. Про знайдену зброю повідомили органи державної влади. Після чого, через деякий час машиною приїхав ОСОБА_13 , який представився працівником поліції з іншими людьми. Виявлену зброю та боєприпаси свідок передав їм. Наступна доля переданої зброї свідку не відома.

Допитаний в судовому засідання у якості свідка ОСОБА_14 показав суду, що на початку 2022 працював старшим інспектором-черговим РПСП ОП «Миколаїв», був матеріально відповідальний за зброю та боєприпаси. На той час в їхньому підрозділі працював ОСОБА_3 на посаді інспектора. Після відновлення в поліцію в їх підрозділ, ОСОБА_3 більшість часу був відкомандирований до водної поліції. За ним згідно наказу була закріплена табельна вогнепальна зброя АПС, який перебував у нього та передавався ОСОБА_3 безпосередньо свідком. Коли почалася збройна агресія, командиром роти ОСОБА_15 . ОСОБА_3 був виданий в районі річки АКМС, 4 магазини та 120 патронів. До АПС ОСОБА_3 отримував 5 магазинів та 100 патронів калібром 9 x 18 мм з маркуванням «НОМЕР_5». Були патрони лише з таким маркуванням, з іншим маркуванням патрони не видавались. Про те, що ОСОБА_3 отримував іншу зброю свідку нічого не відомо. Також свідок повідомив, що після подій обшуку та початку кримінального провадження його з командиром викликали до ГУНП у Миколаївській області де їм під розписку передали АПС та два магазини з патронами до нього.

Допитана в судовому засідання у якості свідка ОСОБА_16 показала суду, що являється матір`ю ОСОБА_3 . Також пояснила, що знає свідка ОСОБА_6 який є їх родичем. Після початку війни у березні 2022 ОСОБА_6 попросив їх автомобіль, який йому вона надала. На ключиці де був ключ від машини також був ключ від їх гаражу, що знаходиться на території автогаражного кооперативу «Ліски» по вул. Лазурній та вул. Озерної в м. Миколаєві та належить її чоловіку. Через деякий час авто повернув та згодом через два тижні ОСОБА_6 знов брав авто, яке повернув наступного дня. Про обставини обшуку, зброю та боєприпаси свідку нічого не відомо.

Допитаний в судовому засідання у якості свідка ОСОБА_17 показав суду, проходив військову службу з 26.03.2022 по 19.04.2023. Після початку війни, коли його підрозділ перебував біля смт. Снігурівка Миколаївської області він телефонував ОСОБА_3 з приводу можливості залишення автомобіля та ночівлі у нього в період перебування у м. Миколаєві, на що ОСОБА_3 погодився та, зокрема, пропонував залишення автомобіля в його гаражі в кооперативів «Ліски» при цьому пояснював, що доступ до гаражу є вільним, а навішаний замок фактично не зачинений на ключ та легко відкривається. Сам особисто свідок гаражем не користувався, жодних речей там не зберігав та сам замок ніколи не відчиняв. Також додав, що знає свідка ОСОБА_6 з яким в свій час колись їздив до якихось гаражів. Про обставини обшуку, зброю та боєприпаси свідку нічого не відомо.

Допитаний в судовому засідання у якості свідка ОСОБА_18 показав суду, що проходить службу та є заступником командира військової частини НОМЕР_2 . Зазначив, що знайомий з ОСОБА_3 з 2015 та має дружні стосунки. Після початку широкомасштабної агресії рф 24.02.2022, у зв`язку із необхідністю вивезення дорогоцінного спорядження з військової частини у лютому - березні 2022 звернувся до ОСОБА_3 з приводу можливості розміщення спорядження, на що ОСОБА_3 погодився та пропонував у разі необхідності залишення спорядження в його гаражі в кооперативі «Ліски», при цьому пояснював, що доступ до гаражу є вільним, а навішаний замок фактично не зачинений. Сам особисто свідок гаражем не користувався, жодних речей там не зберігав однак знав про місце його розташування, оскільки бував там до повномасштабного вторгнення. Про обставини обшуку, зброю та боєприпаси свідку нічого не відомо.

Витягом від 19.09.2023 з ЄРДР № 0000342 від 18.03.2022 (виділення матеріалів досудового розслідування) згідно якого у реєстрі зареєстровано матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень від 16.06.2022 згідно якого в рамках досудового розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 16.06.2022 проведено, зокрема, санкціонований обшук гаражного приміщення № НОМЕР_1 авто - гаражного кооперативу «Ліски», який розташований біля перетину АДРЕСА_2 , що перебуває у користуванні ОСОБА_3 у ході якого виявлено та вилучено вогнепальну зброю та боєприпаси з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 263 КК України. (т.1 а.с.57 - 59)

Протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке яке готується) від 17.03.2022, а саме заяви потерпілої сторони ОСОБА_19 , щодо вчинення невстановленими особами в період часу з 05.03.2022 по 17.03.2022 крадіжки майна за адресою: АДРЕСА_5 . (т.1 а.с.65)

Рапортом начальника УКР ГУНП в Миколаївській області на ім`я слідчого СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП, згідно якого в ході проведення оперативно-розшукових заходів за дорученням слідчого СВ ВП №2 Миколаївського РУП ОСОБА_20 вих.№5276/52-2022 від 12.05.2022 наданого в рамках кримінального провадження № 0000432 від 18.03.2022 відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за фактом крадіжки, яка мала місце в період часу з 05.03.2022 по 17.03.2022, де не встановлені особи проникли на територію ТОВ «Белава», розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , звідки таємно, шляхом пошкодження замків проникли до орендованих приміщень, звідки викрали майно проведеним аналізом записів з камер відеоспостереження, розташованих на території підприємства 15.03.2022 зафіксовано осіб які можуть бути причетними до скоєння даного кримінального правопорушення та транспортні засоби, які ними використовувались, серед яких є ОСОБА_3 (т.1 а.с.68 - 82)

Клопотанням слідчого СВ ВП №2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області від 16.06.2024 в рамка кримінального провадження ЄРДР № 0000342 від 18.03.2022 про надання дозволу на обшук гаражних та інших приміщень, а також прилеглої території розташованої за адресою м. Миколаїв, вул. Озерна - вул. Лазурна території авто - гаражного кооперативу «Ліски» гаражу № НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_3 (т.1 а.с.107 - 110)

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.06.2022 про задоволення клопотанням про проведення обшуку, а саме надано дозвіл на обшук гаражу № НОМЕР_1 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , на території Автогаражного кооперативу «Ліски», який перебуває у користуванні ОСОБА_3 з метою відшукання та вилучення викраденого майна. (т.1 а.с.111 - 116)

Протоколом обшуку від 16.06.2022, складеного слідчим СВ ВП №2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області (з відеофіксацією), де зафіксовано обшук гаражу № НОМЕР_1 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , на території Автогаражного кооперативу «Ліски», який перебуває у користуванні ОСОБА_3 , який проведено за участю ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 ,у ході якого було виявлено та вилучено речі, а саме: предмет зовні схожий на пістолет системи «АПС» з пошкодженим (затертим маркуванням), предмет схожий на магазин до пістолету системи «АПС» з маркуванням «НОМЕР_6» та номером нанесеним шляхом надряпування «НОМЕР_7», предмет зовні схожий на чохол-приклад до пістолету системи «АПС»; предмет зовні схожий на автоматичну зброю системи «АКСМ-МФ» з маркуванням «НОМЕР_8» з предметом схожим на коліматор та предметами схожими на дерев`яний приклад та 2 сошки; предмет зовні схожий на гвинтівку з маркуванням «НОМЕР_9 та «НОМЕР_10» з магазином до нього у порожньому стані та прикріпленими 2 сошками; предмет зовні схожий на гвинтівку з маркуванням «НОМЕР_11»; 7 предметів зовні схожих на набої калібру 7,62мм з маркуванням «НОМЕР_12»; 11 предметів зовні схожих на набої калібру 7,62мм з маркуванням «НОМЕР_13»; 10 предметів зовні схожих на набої калібру 7,62мм з маркуванням «НОМЕР_14»; 1 предмет зовні схожий на набій калібру 7,62мм з маркуванням «НОМЕР_15»; 18 паперових пакунків з предметами зовні схожими на набої калібру 7,62мм з маркуванням, «НОМЕР_16» у загальній кількості 360 штук; металева стрічка для набоїв калібру 7,62мм з предметам зовні схожими на набої калібру 7,62мм з різним маркуванням.(т.1 а.с.117 - 123)

Витягом від 17.06.2022 з ЄРДР № 00006722 від 17.06.2022 (виділення матеріалів досудового розслідування) згідно якого в рамках досудового розслідування ЄРДР № 0000342 від 18.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 16.06.2022 проведено, зокрема, санкціонований обшук гаражного приміщення № НОМЕР_1 авто - гаражного кооперативу «Ліски», який розташований біля перетину АДРЕСА_2 , що перебуває у користуванні ОСОБА_3 у ході якого виявлено та вилучено вогнепальну зброю та боєприпаси з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 263 КК України. (т.1 а.с.124 - 125)

Рапортом слідчого СВ ВП №2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області на ім`я т.в.о. начальника ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП, згідно якого в рамках досудового розслідування ЄРДР № 0000342 від 18.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 16.06.2022 проведено, зокрема, санкціонований обшук, зокрема, гаражного приміщення № НОМЕР_1 авто - гаражного кооперативу «Ліски», який розташований біля перетину вул. Озерна та вул. Лазурна м. Миколаєва, що перебуває у користуванні ОСОБА_3 у ході якого виявлено та вилучено вогнепальну зброю та боєприпаси з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 263 КК України. (т.1 а.с.130)

Постановою прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва від 17.06.2022 про визначення підслідності кримінального провадження 0000342 від 18.03.2022 за першим слідчим відділом (з дислокацією в місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідування у місті Миколаєві. (т.1 а.с.135 - 137)

Супровідним листом начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого територіального управління ДБР Миколаївської обласної прокуратури до ТУ ДБР розташоване у місті Миколаєві від 22.06.2022, щодо направлення матеріалів кримінального провадження ЄРДР № 0000342 від 18.03.2022 для організації проведення досудового розслідування. (т.1 а.с.138)

Постановою в.о. керівника першого слідчого відділу (з дислокацією в місті Миколаєві) ТУ ДБР розташоване у місті Миколаєві від 24.06.2022 про доручення здійснення досудового розслідування групі слідчих у кримінальному провадженні ЄРДР № 0000342 від 18.03.2022. (т.1 а.с.139 - 141)

Повідомленням слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією в місті Миколаєві) ТУ ДБР розташоване у місті Миколаєві від 26.06.2022 про початок досудового розслідування по кримінальному провадженню ЄРДР № 0000342 від 18.03.2022. (т.1 а.с.142 - 143)

Витягом від 25.06.2022 з ЄРДР № 0000342 від 18.03.2022 (виділення матеріалів досудового розслідування) з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 263 КК України, згідно якого органом досудового розслідування, що проводить розслідування визначено перший слідчий відділ (з дислокацією в місті Миколаєві) ТУ ДБР розташоване у місті Миколаєві. (т.1 а.с.147 - 148)

Постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією в місті Миколаєві) ТУ ДБР розташоване у місті Миколаєві від 13.07.2022 про призначення в кримінальному провадженні ЄРДР № 0000342 від 18.03.2022, судової експертизи за експертною спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», виявлених та вилучених 16.06.2022 в ході санкціонованого обшуку, зокрема, з гаражного приміщення № НОМЕР_1 авто - гаражного кооперативу «Ліски», який розташований біля перетину вул. Озерна та вул. Лазурна м. Миколаєва вогнепальної зброї та боєприпасів. (т.1 а.с.171 - 174)

Висновком експерта № СЕ-19/115-22/5313-Д від 29.07.2022 за результатами проведення судової експертизи згідно постанови слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією в місті Миколаєві) ТУ ДБР розташоване у місті Миколаєві від 13.07.2022 про призначення в кримінальному провадженні ЄРДР № 0000342 від 18.03.2022, судової експертизи за експертною спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї».

Під час дослідження, зокрема, встановлено, що виявлені та вилучені в ході проведення обшуків 560 предметів є боєприпасами - 7,62 мм гвинтівковими патронами (7,62x54R) (із яких 489 патронів з кулею зі сталевим осердям, 53 патрона із бронебійно - запалюючою кулею «БЗ», 18 патронів із трасуючою кулею), що виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби. Предмет, зовні схожий на пістолет системи «АПС», є ручною короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю - 9 мм автоматичним пістолетом Стєчкіна (АПС), який виготовлений промисловим способом, із подальшим видаленням маркувальних позначень серії та номеру саморобним способом, та є придатним для здійснення пострілів. (т.1 а.с.175 - 222)

Заявою свідка ОСОБА_6 , щодо доручення до матеріалів кримінального провадження файлу з відеозаписом, що зроблений в гаражі втогараж Ліски від 18.10.2022. (т.2 а.с.34)

Протоколом огляду відеозапису виданого ОСОБА_6 від 15.01.2024 (із скріншотами та відеозаписом до нього), згідно якого слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві в рамках матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000342 від 18.03.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 1 ст. 263 КК України з дотриманням вимог статей ст.ст. 104, 105, 106, 223, 237 КПК України із застосуванням технічних засобів: електронно обчислюваної машини персонального комп`ютера «OptiPlex 3060 MFF» процесор Intel(R) Соге(ТМ) іЗ - 8100Т CPU @ 3.10GHz 3.10 GHz, системи Windows 10 Pro) інвентаризаційний номер 101460060 та багатофункціонального пристрою «Xerox WorkCentre 3345», комп`ютерної мишки DELL, провів огляд оптичного диску для лазерних систем зчитування DVD-R, який надано свідком ОСОБА_6 з описом приміщення та предметів, що знаходиться у ньому. (т.2 а.с.40 - 43)

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією в місті Миколаєві) ТУ ДБР розташоване у місті Миколаєві від 18.01.2024 про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання вилучених предметів, а саме 1351 патрон (12 із яких у демонтованому стані, а 6 у демонтованом» стані із наколотим капсулем); 20 стріляних гільз; 8 стріляних куль; первинне пакування були запаковані в прозорий пакет, виготовлений із полімерного матеріалу, горловина якого скріплена стяжною пломбою №L87376821. - пістолет; кобура; 3 три магазина; 2 марлеві тампони; первинне пакування; карабін, сошки; магазин, 2 марлеві тампони, первинне упакування визнати речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000342 від 18.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та визначити місцем зберігання камеру речових доказів, розташовану в ВП №2 Миколаївському РУП ГУНП в Миколаївській області, за адресою: місто Миколаїв вулиця 12 Поздовжня 42 - А. (т.2 а.с.22 - 25)

Щодо інших доказів, наданих стороною обвинувачення.

Висновки судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/115- 22/5314-БД від 28.07.2022 (т.1 а.с.154 - 168), протокол обшуку від 16.06.2022, складеного слідчим СВ ВП №2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області (з відеофіксацією), де зафіксовано обшук гаражного приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , територія обслуговуючого гаражного кооперативу «Ракета», гараж № НОМЕР_1 , блок № НОМЕР_3 та виявлено боєприпаси (т.1 а.с.93 - 106), а також висновки експерта № СЕ-19/115-22/5313-Д від 29.07.2022 за результатами проведення судової експертизи в частині виявлених боєприпасів в приміщенні гаражу, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , територія обслуговуючого гаражного кооперативу «Ракета», гараж № НОМЕР_1 , блок № НОМЕР_3 (т.1 а.с.175 - 222) - не мають доказового значення та не підтверджують винуватість ОСОБА_13 у пред`явленому обвинуваченні.

Щодо епізоду по боєприпасам, що виявлені в ході санкціонованого обшуку у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 блоку № НОМЕР_3 авто-гаражного кооперативу «Ракета», розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , що підпадає під загальну кваліфікацію за ч.1 ст. 263 КК України, суд зазначає наступне.

Обвинуваченому ОСОБА_3 стороною обвинувачення інкримінується також вчинення ним кримінального правопорушення охоплене ч.1 ст. 263 КК України, а саме, що він перебуваючи на посаді інспектора роти патрульної поліції особливого призначення «Миколаїв» у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 16.06.2022 умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу та в порушення вимог Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, придбав боєприпаси у кількості 541 патрона калібру 5,45 мм, 96 патронів до пістолета Макарова калібру 9 мм, 65 патронів калібру 7,62 мм.

У подальшому, ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, спосіб, але не пізніше 16.06.2022 умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу переніс боєприпаси у кількості 541 патрона калібру 5,45 мм, 96 патронів до пістолета Макарова калібру 9 мм, 65 патронів калібру 7,62 мм для зберігання до гаражного приміщення № НОМЕР_1 блоку НОМЕР_17 авто-гаражного кооперативу «Ракета», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , яким фактично користувався ОСОБА_3

16.06.2022 у період часу з 19 - 11 год. по 21 - 02 год. на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва у гаражному приміщенні НОМЕР_18 блоку НОМЕР_17 авто-гаражного кооперативу «Ракета», розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , яким користувався ОСОБА_3 , проведено обшук під час якого виявлено та вилучено боєприпаси у кількості 541 штуки калібру 5,45 мм, які являються проміжними патронами (5,45x39) (із яких 510 патронів з кулею зі сталевим осердям та 31 патрон із трасуючою кулею), 96 патронів до пістолета Макарова калібру 9 мм, 65 патронів калібру 7,62 мм., що виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, які ОСОБА_3 незаконно придбав, переніс та зберігав у вказаному гаражному приміщені без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення під час судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

На думку суду, причетність обвинуваченого ОСОБА_3 до боєприпасів виявлених у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 блоку НОМЕР_17 авто-гаражного кооперативу «Ракета», розташованому за адресою: АДРЕСА_3 за вказаним епізодом належними та допустимими доказами не підтверджена, з огляду на наступне.

При дослідженні доказів, наданих стороною обвинувачення, в тому числі і на підтвердження вини ОСОБА_3 в цьому епізоді, докази, як кожен окремо так і в їх сукупності, не доводять поза розумним сумнівом причетність останнього до виявлених боєприпасів.

Протокол санкціонованого обшуку від 16.06.2022 (з відеофіксацією)(т.1 а.с.93 - 106) на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.06.2022 (т.1 а.с.87 - 92), якою задоволено клопотання слідчого про обшуку (т.1 а.с.83 - 86) яким зафіксовано проведення обшуку у гаражному приміщенні НОМЕР_18 блоку НОМЕР_17 авто-гаражного кооперативу «Ракета», розташованому за адресою: АДРЕСА_3 та вилучення, зокрема, інкримінованих ОСОБА_21 боєприпасів та покази свідка ОСОБА_6 , без підтвердження іншими доказами, не може слугувати достатніми доказами на підтвердження вини ОСОБА_21 .

Так, згідно ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.06.2022 задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на обшук гаражного приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , територія обслуговуючого гаражного кооперативу «Ракета», гараж № НОМЕР_1 , блок № НОМЕР_3 , яке на праві власності належить ОСОБА_22 .

З протоколу обшуку від 16.06.2022, складеного слідчим СВ ВП №2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області (з відеофіксацією), де зафіксовано обшук гаражного приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , територія обслуговуючого гаражного кооперативу «Ракета», гараж № НОМЕР_1 , блок № НОМЕР_3 та виявлено боєприпаси, що інкриміновані ОСОБА_3 , встановлено, що обшук проведено за участю свідка ОСОБА_6 ,у ході якого останній зазначав, що приміщення гаражу перебуває у його користуванні, крім того вказував, що частина виявлених боєприпасів належать йому та вказав місце розташування частини набоїв (файл MVI_0062 27 - 28 хв.; файл MVI_0063 04 - 06 хв.; файл MVI_0064 12 - 13 хв.). Згодом зазначав, що йому не відомо кому належать інші боєприпаси. Також вказував, що до гаражу мили доступ його колишня дружина та ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_21 заперечив будь яку причетність до боєприпасів виявлених в гаражі № НОМЕР_1 авто - гаражного кооперативу «Ракета». Зазначив, що до гаражу, що розташований в авто - гаражному кооперативі «Ракета» взагалі вільного доступу не мав та посилання свідка ОСОБА_6 , на те що він надавав ОСОБА_3 ключі від гаражу яким користувався заперечив.

Допитаний в судовому засідання у якості свідка ОСОБА_6 показав суду, що він біля трьох років користувався гаражем № НОМЕР_1 блоку № НОМЕР_3 в авто-гаражному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 . Про користування гаражем з власником домовлявся свідок, оскільки останній є його кумом. Свідок надав ОСОБА_3 на його прохання комплект ключів від гаражу для користування за місяць - два до подій обшуку, де останній зберігав свої меблі. Ключі були тільки у свідка та у ОСОБА_3 . Виявлені при обшуку за присутності свідка в його гаражі патрони не належали свідку, а напевне належали ОСОБА_3 , оскільки крім свідка, тільки він мав доступ до гаражу. Сам свідок видану йому зброю, як військовослужбовцю та боєприпаси до неї у гаражі не зберігав. Зазначені ним під час обшуку в його гаражі набої, як його свідок назвав випадково, оскільки помилково подумав, що це набої які видавались йому, однак згодом зрозумів, що вони не його, оскільки належні йому набої він зберігав вдома.

Таким чином, свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні висловив припущення, що виявлені боєприпаси гаражем НОМЕР_18 блоку № НОМЕР_3 в авто-гаражному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 туди були поміщенні обвинуваченим ОСОБА_3 та заперечив свої твердження надані під час обшуку, щодо належності йому частини виявлених боєприпасів.

Фактично єдиним доказом, який підтверджує факт користування ОСОБА_3 приміщенням гаражу № НОМЕР_1 блоку № НОМЕР_3 в авто-гаражному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 є покази свідка ОСОБА_6 .

Покази свідка ОСОБА_6 в цій частині суд вважає, суперечливими та не може їх приймати, як належними і допустимими доказами вини обвинуваченого ОСОБА_3 , враховуючи і той факт, що свідок міг виходи з власних інтересів з метою уникнути відповідальності.

При цьому інших належних та допустимих доказів, які б беззаперечно вказували на причетність ОСОБА_3 до боєприпасів виявлених при обшуку гаражного приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , територія обслуговуючого гаражного кооперативу «Ракета», гараж № НОМЕР_1 , блок № НОМЕР_3 та вільним користування ОСОБА_3 вищевказаним приміщенням гаражу, суду не надано.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора.

За наведених обставин, докази, які містяться у справі, не містять жодних даних про причетність ОСОБА_3 до вчинення цього епізоду.

Згідно ст. 62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п.23 Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29.06.1990 № 5 всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного.

Таким чином, за недоведеністю причетності ОСОБА_3 , даний епізод необхідно виключити з обвинувачення, так як він не містить самостійної і окремої правової кваліфікації.

Узагальнюючий висновок.

Таким чином, аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчинені ним кримінального правопорушення, викладеного у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю. Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Щодо посилань сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, суд вважає їх безпідставними, оскільки досліджені в судовому засіданні докази, прямо вказують на наявність в його діях цього складу.

Покази свідків сторони захисту ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 не спростовують висновків суду щодо винуватості ОСОБА_3 , крім того суперечать його показам про те, що до приміщення гаражу № НОМЕР_1 авто - гаражного кооперативу «Ліски» був вільний доступ інших осіб та те, що ним користувались інші військові. Так, свідок ОСОБА_16 зазначила, що гаражне приміщення було зачинено на замок, ключ від якого був, зокрема, на зв`язці ключів від автомобіля, яким вона користувалась, а свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які були військовими в 2022 після широкомасштабного вторгнення рф, не підтвердили факт, що вони фактично користувались приміщенням гаражу та мали до нього вільний доступ.

Щодо посилань сторони захисту про недопустимість доказів та відповідно похідних від них доказів згідно доктрини «плодів отруйного дерева».

При вирішенні питання щодо належності та допустимості доказів суд керується вимогами ст.85-87 КПК України.

Так, згідно ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (стаття 86 КПК України)

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів ( ч.2 ст.84 КПК України).

Суд зазначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом (ч.3 ст.62 Конституції України). Обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо (абз.5 п.3.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №12-рп/2011 від 20.10.2011).

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК (ч.1 ст.86 КПК).

Водночас КПК не містить положення про те, що будь-яке процесуальне порушення, допущене при збиранні доказів, тягне за собою безумовне визнання доказів недопустимими (як протилежність за визначенням допустимим доказам).

Разом з тим, передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь - які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (ч.1 ст.87 КПК).

Безспірним є те, що правові норми завжди мають мету, для досягнення якої власне і створюються. Норми права мають застосовуватися, у тому числі і тлумачитися, із врахуванням такої мети, тобто із врахуванням того результату, який за задумом законодавця повинен досягатися внаслідок реалізації такої норми.

Правила оцінки доказів, особливо вимога дотримуватися передбаченого законом порядку при отриманні доказів, мають за мету запобігання неправомірному втручанню держави та заохочення доброчесної поведінки правоохоронних органів (постанова Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 601/1143/16).

У контексті такого елементу допустимості доказів, як належний процесуальний порядок отримання доказів, суд додатково звертає увагу, що метою встановлення та дотримання такого порядку є насамперед: (1) унеможливлення істотного порушення прав і свобод людини під час збирання (отримання) доказів та (2) забезпечення достовірності отриманих фактичних даних.

У зв`язку із цим, при наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів, визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення: (1) прямо та істотно порушують права і свободи людини; чи (2) зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.

Вказане узгоджується з правовою позицію, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 756/10060/17, згідно з якою невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

Саме виходячи з наведеного підходу cуд оцінює доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів сторони обвинувачення.

Так, сторона захисту зазначає те, що під час проведення досудового розслідування на початкових стадіях було порушено правила підслідності, а тому недопустимими доказами є протоколи обшуків, проведених 16.06.2022 в автогаражних кооперативах «Ракета» та «Ліски», мотивуючи це тим, що з у органу досудового розслідування була інформація про те, що до вчинення кримінального правопорушення міг бути причетний працівник поліції ОСОБА_3 . З цього часу слідчий поліції, відповідно до положень ст. 218 КПК України повинен був ініціювати перед прокурором питання про передачу кримінального провадження до органів Державного бюро розслідувань, чого не було зроблено. У зв`язку з цим досудове розслідування проводилось з порушеннями правил підслідності, не уповноваженими слідчими, тому протоколи проведених обшуків є недопустимими доказами.

Так з матеріалів кримінального провадження, які були досліджені судом, встановлено що 17.03.2022 до ВП №2 МРУП ГУ НП в Миколаївській області із заявою звернувся ОСОБА_23 про вчинення невстановленими особами крадіжки на території ТОВ «Белава», за адресою: м. Миколаїв, вул. Херсонське шосе, 102.

Слідчими ВП №2 МРУП ГУ НП в Миколаївській області 18.03.2022 до ЄРДР за №0000342 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення було вчинено на території Інгульського району м. Миколаєва, особи, які його вчинили не були встановлені, кримінальне правопорушення було підслідне вказаному органу досудового розслідування.

16.06.2022 слідчими поліції проведено санкціонований обшуки, зокрема, і в гаражі, яким користувався ОСОБА_3 , який був присутнім при обшуку, в якому виявлено зброю та боєприпаси, які незаконно зберігалися без передбаченого законом дозволу.

17.06.2022 до ЄРДР за №0000672 внесені відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

17.06.2022 у зв`язку із причетністю працівника правоохоронного органу підслідність кримінального провадження була визначена за Першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 218 КПК досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, як зазначено у ч. 2 ст. 218 КПК, якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Зазначена норма спрямована, насамперед, для уникнення ситуації, коли несвоєчасне проведення слідчим відповідних процесуальних дій може призводити до беззворотньої втрати важливих доказів, а відтак - неможливості забезпечення виконання основних завдань кримінального провадження.

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №303/1425/18 наголосив, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження, прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу, на участь у допиті свідків, права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла, на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів.

Суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Крім того, процедура отримання доказів у кримінальному провадженні, яка регламентована процесуальним законом, покликана забезпечити й достовірність відомостей, на основі яких приймається рішення у кримінальному провадженні. При цьому порушення порядку проведення процесуальної дії потребують оцінки можливого впливу на достовірність одержаних відомостей. Тобто під час оцінки джерела доказів з точки зору його допустимості необхідно також переконатися, чи позначилися або могли позначитись процесуальні порушення, якщо вони були допущені, на достовірності та повноті відомостей, які містить дане джерело.

Розглядаючи кримінальне провадження, суд зобов`язаний врахувати допущені порушення закону, які мали місце під час збирання доказів, однак такі порушення не можуть бути безальтернативною підставою для того, щоб суд залишив такі докази без оцінки, відкинувши їх як недопустимі, не з`ясувавши питання про можливий вплив відповідних процесуальних порушень і на достовірність отриманих відомостей.

Судом не встановлено істотних порушень вимог процесуального закону при визначені підслідності у вказаному кримінальному провадженні на початкових етапах, що вплинули на ті чи інші конвенційні або конституційні права ОСОБА_3 , а також порушили його фундаментальні права або ж обмежили в можливостях їх ефективного використання.

Щодо тверджень сторони захисту про визнання недопустимим доказом протоколу обшуку від 16.06.2022, складеного слідчим СВ ВП №2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області (з відеофіксацією), де зафіксовано обшук гаражу № НОМЕР_1 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , на території Автогаражного кооперативу «Ліски», оскільки зміст протоколу не відповідає вимогам ст. 104, 105 КПК, крім того відеозапис не охоплює всіх подій.

Відповідно до положень ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксування відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.06.2022 надано дозвіл на обшук гаражу № НОМЕР_1 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , на території Автогаражного кооперативу «Ліски».

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що протокол обшуку складений слідчою ОСОБА_24 , який проводив вказану слідчу дію, з участю спеціаліста ОСОБА_25 , о/у ОСОБА_26 , користувача гаражу ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_5 та двох понятих ОСОБА_27 , ОСОБА_28 дані яких зазначені у протоколі. Крім того присутні підписи усіх учасників та до протоколу відсутні жодні зауваження.

Частина 1 ст. 87 КПК передбачає, що для визнання доказу недопустимим необхідно встановити, що при його отриманні істотно порушені права і свободи людини, гарантовані Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тоді як частина 2 цієї ж статті визначає, яке саме порушення суд має визнати істотним, істотність порушення прав і свобод у інших випадках має вирішуватися судом, виходячи з обставин порушення та їх впливу на отримання доказів.

В постанові Верховного Суду від 01.12.2020 у справі № 318/292/18 вказано, що вищеназвані норми закону не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

В постановах від 28.01.2020 у справі № 359/7742/17 та від 08.10.2019 у справі № 639/8329/14-к Верховний Суд зауважив, що вирішуючи питання про застосування правил статті 87 КПК до наданих сторонами доказів, суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.

Водночас порушення тих чи інших численних формальностей, які регулюють порядок проведення кримінального розслідування чи окремих процесуальних дій і які жодним чином не зачіпають права і свободи особи, мають оцінюватися виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті злочину і покаранні злочинця та важливості тих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.

В постанові від 15.02.2018 в справі № 357/14462/14-к Верховний Суд указав, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону ситуація, при якій підставою для визнання доказів недопустимими виступає якість змісту документів.

Як наслідок слід констатувати, що вирішуючи питання про застосування правил ст. 87 КПК до наданих сторонами доказів, суд констатує, що в цій справі ці положення не можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими, адже вони мають місце не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.

Так, порушень вимог КПК під час проведення обшуку, дозвіл на який наданий слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.06.2022, відповідно до вимог ст. ст. 233,234 КПК України на які б, як указав Верховнй Суд, були фундаментальними, не установлено.

Доводи щодо недотримання вимог ст. 104 КПК України стосуються питання якості формування протоколів (питання якості їх змісту, зазначення/не зазначення певних даних), однак не містять у собі посилань на порушення фундаментальних прав і свобод особи.

Відповідно, протокол обшуку не може з зазначених стороною захисту підстав вважатися недопустимим доказом, оскільки вони не констатують порушень ст. 87 КПК України. В постанові від 15.02.2018 в справі № 357/14462/14-к Верховний Суд указав, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону ситуація, при якій підставою для визнання доказів недопустимими виступає якість змісту документів.

Доводи обвинуваченого про те, що відеозапис не охоплює всіх подій, суд вважає безпідставними, оскільки відеозапис є безперервний охоплю процедуру обшуку, крім того як зазначалось раніше жодних зауважень до процедури обшуку та протоколу обшуку жодним учасником не заявлялись та окремо письмово в протоколі не зазначено.

Щодо посилань сторони захисту про визнання недопустимими висновки експертів № СЕ-19/115-22/5314-БД від 28.07.2022 та № СЕ-19/115-22/5313-БЛ від 29.07.2022, відповідно до яких експертами досліджували змиви зі зброї а також вогнепальна зброя та бойові припаси, оскільки слідчий під час обшуку не мав право робити змиви зі зброї під час обшуку, йому необхідно було звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді про відібрання експериментальних зразків та накладення арешту на тимчасово вилученні предмети, та лише після цього призначати експертизу. Слідчий не звертався з клопотанням про арешт майна, тому у органу досудового розслідування не було правових підстав утримувати це майно, та призначати експертизу зброї, тому висновки експертиз є недопустимим.

Відповідно до положень ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксування відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України предмети, які вилучено законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від того їх відношення до кримінального провадження.

На вогнепальну зброю та боєприпаси необхідний спеціальний дозвіл та вони відносяться до предметів, які вилучено з обігу.

Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання у ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, на не відносяться до предметів, які вилучено законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тому відповідно, вилучена вогнепальна зброя та бойові припаси не відносяться до тимчасово вилучено майна, мають спеціальний статус предметів, які вилучено законом з обігу.

Таким чином, у органу досудового розслідування не було обов`язку звертатись з клопотанням про накладення арешту на вогнепальну зброю та боєприпаси, та відповідно всі подальші дії з цими предметами, у тому числі призначення по ним експертиз є законними.

Усі докази в їх сукупності - показання обвинуваченого, свідків в сукупності із іншими дослідженими доказами спростовують посилання сторони захисту, щодо не винуватості ОСОБА_3

Невизнання вини обвинуваченим суд розцінює, як спосіб захисту та бажання уникнути покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, працює, одружений, на обліку у лікаря нарколога та психолога не перебуває, раніше не судимий. Обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання судом не вбачаються.

Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.263 КК України.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання за вчинені кримінальні правопорушення, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020 (справа №753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, дані про особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, тому в силу ст.75 КК України останнього можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався та до набрання вироком законної сили суд не вбачає підстав для його обрання.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.100, 124, 127, 128, 349, 368, 370, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.263 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази:

- 3 (три) магазини до автоматичного пістолету Стєчкіна (АПС) - повернути ГУ НП в Миколаївській області;

- 4 (чотири) конверти у яких містяться марлеві тампони зі змивами, 20 стріляних гільз, 8 стріляних куль, первинне упакування - знищити;

- короткоствольну нарізну вогнепальною зброю - 9 мм автоматичний пістолет Стєчкіна (АПС) (з видаленими маркувальними позначеннями серії і номеру) та кобуру - передати до ІНФОРМАЦІЯ_4 для поміщення в колекцію вогнепальної зброї та конструктивно схожих з нею виробів з метою використання їх у службовій діяльності;

- 1351 (одна тисяча триста п`ятдесят один) патрон (12 із яких у демонтованому стані, а 6 у демонтованому стані із наколотим капсулем) - передати до військової частини НОМЕР_4 ;

- самозарядну нарізну гвинтівку «М14» калібру.308Win (7,62x51 мм) № НОМЕР_10 з магазином і сошками - повернути до Добровольчого формування Миколаївської територіальної громади № 1;

- диск, наданий свідком ОСОБА_6 - залишити в матеріалах кримінальної справи;

- дев`ять карток від сім карт, флеш карти: карта «SanDisk» 16GB, флеш-карта «TOSHIBA» M2GB, карта «Kingston» 32GB - повернутиза належністю ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення Миколаївським НДЕКЦ МВС України судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/115- 22/5314-БД від 28.07.2022 - 11121,91 грн. та судової експертизи зброї № СЕ-19/115-22/5313-БЛ від 29.07.2022 - 13403,38 грн., а разом 24525,29 грн.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя ОСОБА_1