Справа № 361/5339/24
Провадження № 1-кс/361/1555/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київської області, капітан поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про накладення арешту в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000046 від 15.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.08.2024 слідчий звернувся до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 квартирою АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, здійснює пошук осіб, яким необхідні послуги з вирішення питання про отримання в державних органах, які наділені повноваженнями видавати паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон в найкоротший термін, розміщуючи численні оголошення на інтернет-сторінках. В подальшому, здійснивши пошук такої особи, ОСОБА_5 надає консультації та вказує перелік документів, необхідних для отримання паспорта громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а також запевняє таких осіб у тому, що вирішує питання про отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон без черги та протягом 3-х робочих діб. Вартість таких послуг складає 15 000 грн. Таким чином, 22.07.2024 до ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_6 з метою отримання послуг ОСОБА_5 , направлених на отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон у найкоротший термін за відсутності передбачених на те підстав.

У подальшому в ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 за вплив на працівників сектору оформлення документів №2 Шевченківського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, що здійснюють прийняття та оформлення документів для виготовлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, з метою сприяння у позачерговому, безперешкодному та швидкому (протягом 3-х робочих днів) оформленню документів для одержання паспорта громадянина України для виїзду за кордон, за відсутності у ОСОБА_6 передбачених постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» підстав для отримання вказаного документу протягом 3-х робочих днів.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, в ході вищезазначеної розмови, ОСОБА_5 висунув вимогу ОСОБА_6 у наданні грошових коштів в сумі 15 000 гривень, за вплив на працівників сектору оформлення документів №2 Шевченківського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, що здійснюють прийняття та оформлення документів для виготовлення паспорту громадянина України виїзду за кордон, з метою сприяння у позачерговому та швидкому (протягом 3-х робочих днів) оформленні документів для одержання паспорту громадянина України для виїзду за кордон, у разі ненадання вказаної суми паспорт у вказаний термін не отримає.

Надалі, ОСОБА_6 погодився на умови ОСОБА_5 та останній вказав детальний план дій ОСОБА_6 та передачу грошових коштів у сумі 15 000 гривень.

У подальшому, 22.07.2024 за попередньою домовленістю та узгодженим ОСОБА_5 планом дій, ОСОБА_7 у супроводі ОСОБА_5 здійснили у позачерговому порядку подачу необхідних документів для отримання ОСОБА_6 паспорту громадянина України для виїзду за кордон у секторі оформлення документів АДРЕСА_2 .

Після чого, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 раніше обумовлені грошові кошти у сумі 15 000 гривень, таким чином останній одержав вказані грошові кошти як неправомірну вигоду за вплив на працівників сектору оформлення документів №2 Шевченківського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, що здійснює прийняття та оформлення документів для виготовлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

У подальшому, ОСОБА_6 24.07.2024 у секторі оформлення документів №2 Шевченківського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області за адресою: м. Київ, вул. Герцена, 9, отримав паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

25.07.2024 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

13.08.2024 від прокурора надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Вислухавши доводи учасників справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 статті 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Загальні приписи застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешту майна, містяться у статтях 131, 132, 170-173 КПК України.

Арешт майна, який є заходом забезпечення кримінального провадження, полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, або розпоряджатися чи користуватися ним (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Тобто, прокурором, слідчим має бути доведено існування сукупності обставин, які вказують на необхідність у відповідному конкретному кримінальному провадженні застосувати захід, без якого неможливо ефективно здійснювати досудове розслідування, та з огляду на мету його застосування, під час його реалізації допускається втручання у права особи.

Обов`язок перевірки наявності обставин, які б свідчили про необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна покладено на слідчого суддю, який здійснює у порядку, передбаченому КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а також перевірку дотримання умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб.

Вирішуючи питання обмеження права власності особи на матеріальні об`єкти, які відповідають критеріям, визначеним положеннями ст. 98 КПК України, та були вилучені під час проведення обшуку, слід керуватись відповідними нормами Кримінального процесуального кодексу України. В даному випадку - положеннями ст. ст. 170 - 174 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. У відповідності до положень ч. 2 ст. 89 КПК України, - у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Відповідно до санкції ч. 3 ст. 369-2 КК України розмір покарання визначається у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 13.08.2024 ОСОБА_5 має у приватній власності нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 34,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки згідно із санкцією ч. 4 ст. 190 КК України покарання визначається у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, з конфіскацією майна, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження, з огляду на розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 170 - 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київської області, капітан поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про накладення арешту в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000046 від 15.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт з позбавленням права відчуження та розпорядження підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 квартирою АДРЕСА_1 , з метою забезпечення конфіскації, згідно санкції частини 3 статті 369-2 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8