Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2804/24
номер провадження 1-кп/695/422/24
Номер рядка у звіті 11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000596 від 28.04.2024 р. відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження №0000596 від 28.04.2024 р. відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з домашнього арешту на тримання під вартою, посилаючись на те, що обвинуваченим порушуються покладені на нього обов`язки, а саме: прибувати до суду за кожною вимогою; цілодобово не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду, крім випадків необхідності прибуття в укриття в разі оголошення повітряної тривоги на час воєнного стану; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Зазначав, що в судові засідання, призначені на 11.10.2024 та 15.11.2024 обвинувачений не прибув з невідомих причин, про причини неявки прокурора чи суд не повідомив. У зв`язку з неявкою ОСОБА_4 у судове засідання, призначене на 11.10.2024, ухвалою суду до нього було застосовано привід його до суду в судове засідання, призначене на 15.11.2024 о 10-00 год. Згідно рапорту оперуповноваженого СКП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області від 15.11.2024 ОСОБА_4 був відсутній за місцем проживання, двері в будинку були зачинені на навісний замок, тому здійснити привід його до суду не представилося за можливе.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, зазначив, що обвинувачений являється особою з інвалідністю 1-ї групи, пересувається лише на інвалідному візку, постійно перебуває вдома, нікуди не виїжджає. Адвокат вважає, що ризики, на які прокурор посилався в клопотанні, не доведені. Захисник зобов`язався організовувати та забезпечувати прибуття його підзахисного до суду.

У судовому засіданні обвинувачений заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив продовжити строк домашнього арешту. Вказав, що 15.11.2024 р. чекав удома, що по нього прибудуть, щоб доставити його в судове засідання, але ніхто не з`явився.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу вважає, що клопотання прокурора не підлягає до задоволення.

Згідно з частиною першою статті 331 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

При цьому частиною другою статті 331 КПК регламентовано, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Крім того, суд враховує, що частиною третьою статті 331 КПК визначено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення чи відмови у задоволенні клопотання прокурора про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, суд враховує положення частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК України.

Питання щодо мети і підстав застосування запобіжних заходів регламентовані статтею 177 КПК. Зокрема, з частини першої статті 177 КПК випливає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Як слідує зі змісту частини другої статті 177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК Українипри вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Вирішуючи клопотання прокурора суд приймає до уваги, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і застосовується виключно тоді, якщо прокурор доведе, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого.

Суд звертає увагу на той факт, що обвинувачений за станом здоров`я не може самостійно пересуватися, потребує сторонньої допомоги, оскільки являється особою з інвалідністю 1-ї групи та пересувається за допомогою інвалідного візка.

Суду не було надано стороною обвинувачення доказів того, що обвинувачений свідомо та умисно порушував умови домашнього арешту та притягувався до відповідальності за порушення умов домашнього арешту чи вчиняв будь-які інші правопорушення, що дають підстави припускати, що обвинувачений буде продовжувати свою злочинну діяльність чи переховуватись від суду.

Враховуючи викладене вище суд вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як домашній арешт, продовжують існувати та не збільшилися, розгляд справи триває і його неможливо закінчити в строки дії запобіжного заходу, який закінчується 19.11.2024р. На думку суду належну поведінку обвинуваченого можливо забезпечити, залишивши попередній запобіжний захід - домашній арешт та продовживши його дію з дотриманням покладених раніше обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176, 181, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 18.01.2025 р. включно з дотриманням раніше покладених на нього обов`язків.

Виконання ухвали в частині контролю дотримання умов запобіжного заходу доручити Золотоніському РВП ГУНП в Черкаській області та процесуальному прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 20.11.2024 року.