Справа № 163/1183/24
Провадження № 1-кп/163/150/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000022 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Миропілля Сумського району Сумської області, зареєстрованого в провулку АДРЕСА_1 , що проживає по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 близько 11:10 години 02 лютого 2024 року під час проходження прикордонного контролю в пункті пропуску для міжнародного залізничного сполучення «Ягодин», що по вулиці Привокзальній 13 в селі Римачі Ковельського району Волинської області , будучи особою призовного віку, яка не має права перетину державного кордону України в умовах дії запровадженого воєнного стану, умисно, з метою незаконного перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» як підставу для перетину державного кордону України у воєнний час надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблені на своє ім`я документи, які зазначеними у них установами не видавались і не посвідчувались, а саме:

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 11 липня 2023 року за встановленою наказом Міністерства оборони України № 610 від 21 листопада 2017 року формою, з недостовірними відомостями про визнання ОСОБА_4 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, завірене відтисками печатки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », код НОМЕР_2 », відтисками прямокутних штампів «Взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 » та «Знято з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 » та підписом начальника вказаної установи;

- довідку військово-лікарської комісії № 156/2/63 від 11 липня 2023 року за встановленою наказом Міністерства оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року формою з недостовірними відомостями про визнання ОСОБА_4 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, завіреної відтиском печатки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », код НОМЕР_2 », з підробленими підписами начальника вказаної установи, а також печатки «Лікар ОСОБА_6 », з підробленими підписами голови та секретаря ВЛК РТЦК та СП.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України визнав повністю. Зазначив, що дійсно мав намір перетнути державний кордон України, подавши до паспортного контролю підроблені документи, які виготовив самостійно.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення за ч.4 ст.358 КК України доведена наданими в судовому засіданні стороною обвинувачення доказами, із дослідження та аналізу яких встановлено таке.

Згідно внесених 03 лютого 2024 року відомостей в ЄРДР за ознаками ч.4 ст.358 КК України ОСОБА_4 близько 11:10 години 02 лютого 2024 року під час проходження прикордонного контролю в МЗПП «Ягодин» надав працівнику прикордонної служби тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 11 липня 2023 року та довідку військово-лікарської комісії № 156/2/63 від 11 липня 2023 року з ознаками підробки.

Під час проходження прикордонного контролю встановлено ознаки повної підробки поданих ОСОБА_4 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки ВЛК, через що інспектором прикордонної служби зроблено заяву на здійснення поглибленої перевірки документа.

Відповідно до висновку за результатами здійснення поглибленої перевірки документа від 02 лютого 2024 року надані ОСОБА_4 до прикордонного контролю тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідка ВЛК не відповідають встановленому зразку; документи ОСОБА_4 були отримані не за місцем його проживання чи реєстрації; встановлено перебування ОСОБА_4 в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зазначене слугувало підставою для повідомлення працівником прикордонної служби на службу « 102 » та виїзду на місце події слідчо-оперативної групи, що підтверджується рапортом старшого інспектора - чергового чергової частини ВП № 1 ( м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 02 лютого 2024 року.

З протоколу огляду місця події від 02 лютого 2024 року встановлено, що в адміністративному приміщенні МЗПП « Ягодин » виявлено і вилучено, зокрема:

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 11 лип-ня 2023 року, видане ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- довідку ВЛК № 156/2/63 від 11 липня 2023 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З інформації ІНФОРМАЦІЯ_7 від 19 лютого 2024 року № 770 вбачається, що ОСОБА_4 станом на 19 лютого 2024 року відповідно до бази даних АІТС ЄДРВ «Оберіг» перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Наданою ІНФОРМАЦІЯ_3 інформацією від 19 лютого 2024 року № 943/1652 стверджено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , не проходив медичний огляд при ІНФОРМАЦІЯ_3 , та довідка №156/2/63 від 11.07.2023 року ОСОБА_4 не видавалась. Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 11.07.2023 року на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 не виготовлялось та громадянину не видавалося.

Відповідно до висновку експерта Волинського НДЕКЦ від 08 лютого 2024 року № СЕ-19/103-24/1650-ДД відбитки гербових печаток та штампів у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 та довідці військово-лікарської комісії № 156/2/63 нанесені контактним способом з використанням кліше печатки та кліше штампів, а наявні у них підписи виконані не рукописним способом, а являються відбитками, які нанесені контактним способом з використанням кліше факсиміле підписів. В цей же час підписи у графах відбитків штампів виконані рукописним способом з використанням пишучого приладу пастами чорного кольору.

У висновку № СЕ-19/103-24/2981-ДД від 25 березня 2024 року експерт зазначив, що відбитки гербової печатки та штампів ІНФОРМАЦІЯ_3 у тимчасово-му посвідченні військовозобов`язаного НОМЕР_1 та у довідці військово-лікарської комісії № 156/2/63 нанесені не гербовою печаткою та штампами ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обізнаність ОСОБА_4 про підробку указаних документів та свідоме і умисне їх використання вочевидь доводиться тим, що на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , який заначений у цих документах, він не перебуває, а відтак зазначена установа не могла видавати стосовно нього такі документи.

Отже, вищенаведеними доказами у своїй сукупності та взаємозв`язку достатньо і обґрунтовано доводиться винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у використанні завідомо підроблених документів, тобто у вчиненні передбаченого ч.4 ст.358 КК України кримінального правопорушення.

Крім цього, за обвинувальним актом ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, будучи особою призовного віку, яка не має права перетину державного кордону України у військовий час, у невстановлений спосіб вступив у змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, в якої умисно замовив виготовлення підробленого тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки військово-лікарської комісії. Як пособник у виготовленні таких підроблених документів ОСОБА_7 надав невстановленим шляхом невстановленій досудовим розслідуванням особі свої персональні дані та власну фотокартку.

За такого пособництва ОСОБА_7 невстановлена під час досудового розслідування особа у невстановленому місці і в невстановлений час за допомогою комп`ютерної техніки умисно виготовила завідомо підроблені документи: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 11 липня 2023 року та довідку військово-лікарської комісії № 156/2/63 від 11 липня 2023 року на ім`я ОСОБА_4 , вказавши в цих документах завідомо недостовірні відомості про непридатність його до військової служби з виключенням з військового обліку, і посвідчивши відбитками печатки з найменуванням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », код НОМЕР_2» «Лікар ОСОБА_6 », штампів «Взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 », «Знято з військового обліку військово-зобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також підробленими підписами лікарів, уповноважених осіб вказаних установ. В подальшому невстановлена під час досудового розслідування особа передала зазначені документи обвинуваченому.

Такі дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України як пособництво, тобто надання засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, у підробленні офіційного документа, який видається і посвідчується підприємством, яке має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

В цій частині обвинувачення суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_7 за пред`явленим обвинуваченням, за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України вину категорично заперечив. Показав, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку ВЛК виготовив особисто, попередньо знайшовши в мережі інтернет форми бланків. Відтиски печаток та штампів замовляв на одному із сайтів, які в подальшому знищив.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що в діях його підзахисного відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України, документи обвинувачений виготовив особисто.

Відповідно до ст.26 КК України співучастю у кримінальному правопорушенні є умисна спільна участь декількох суб`єктів кримінального правопорушення у вчиненні умисного кримінального правопорушення.

Частинами 2 та 5 ст.27 КК України визначено, що виконавцем (співвиконавцем) є особа, яка у співучасті з іншими суб`єктами кримінального правопорушення безпосередньо чи шляхом використання інших осіб, що відповідно до закону не підлягають кримінальній відповідальності за скоєне, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене цим Кодексом. Пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла переховати особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, знаряддя чи засоби вчинення кримінального правопорушення, сліди кримінального правопорушення чи предмети, здобуті кримінально протиправним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню кримінального правопорушення.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.28 КК України кримінальне правопорушення визнається таким, що вчинене групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою. Кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили де-кілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

Частина 3 ст.358 КК України передбачає кримінальну відповідальність, в тому числі, за підроблення офіційного документа, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

За обставинами справи достовірно і безсумнівно встановлено, що ОСОБА_4 використав підроблені документи, надавши їх працівнику Державної прикордонної служби України в пункті пропуску під час в`їзду в Україну, і його дії в цій частині правильно кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України.

Вказані ж в обвинувальному акті обставини щодо виготовлення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки ВЛК за попередньою змовою групою осіб жодними доказами не доведені.

У цьому кримінальному провадженні відомості за ознаками ч.4 ст.358 КК України в ЄРДР внесені 03 лютого 2024 року на підставі повідомлення працівника прикордонної служби, а за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України - 27 березня 2024 року на підставі рапорту начальника СД ВП № 1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 від 27 березня 2024 року.

Із рапорту начальника сектору дізнання вбачається, що його зміст є ідентичним змісту обвинувального акту за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України, при цьому будь-яких посилань на джерела такої інформації, які б в розумінні ст.84 КПК України могли слугувати доказом у кримінальному провадженні, цей рапорт не містить.

Жодних доказів, які б підтверджували пособництво обвинуваченого у підробленні офіційних документів та вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб сторона обвинувачення суду не надала.

Сам по собі рапорт дізнавача не є належним та допустимим доказом у кримінальному провадженні в розумінні норм КПК України, а в матеріалах кримінального провадження жодних відомостей про особу яка виготовила підроблені документи немає, як і відсутня інформація про обставини надання обвинуваченим своїх персональних даних цій особі, отримання обвинуваченим підроблених документів від невстановленої особи (час, дата, місце).

Сам же обвинувачений таке обвинувачення заперечив і показав, що підроблені документи виготовив особисто.

Крім цього, на виконання ухвали слідчого судді Любомльського районного суд від 05 квітня 2024 року ТОВ «Нова Пошта» надало відповідь про відсутність у володінні товариства інформації про надсилання посилок через відділення « Нова пошта », де відправником чи отримувачем є ОСОБА_4 , тел. НОМЕР_4 та НОМЕР_5 за період з 01.12.2023 по 02.02.2024.

Отже, такі наведені обставини виключають кваліфікацію діяння за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України за ознакою вчинення «пособництва, тобто наданням засобів вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, вчиненому за попередньою змовою групою осіб», через що в цій частині обвинувачення дії ОСОБА_4 належить перекваліфікувати з ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України на ч.1 ст.358 КК України.

Підроблення офіційних документів - тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки ВЛК ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження і в судовому засіданні під час надання показів обвинуваченим, які є послідовними та обґрунтованими.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальними проступками, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується за місцем проживання.

Зазначені в обвинувальному акті такі пом`якшуючі обставини як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень суд відхиляє з огляду на те, що обвинувачений на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду надавав різні показання.

До обтяжуючих обставин суд відносить вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень з використанням умов воєнного стану.

Також суд враховує те, що ОСОБА_4 вчинив умисні кримінальні правопорушення проти авторитету органів державної влади та такі його дії були спрямовані виключно на незаконний перетин державного кордону в період дії запровадженого на території України воєнного стану.

У зв`язку із цим та з огляду на відсутність пом`якшуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах законів, за якими він притягується до кримінальної відповідальності, у вигляді штрафу за ч.4 ст.358 КК України та у вигляді реального обмеження волі за ч.1 ст.358 КК України із застосуванням за ст.70 КК України принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Призначення найтяжчого виду покарання, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, відповідатиме особі обвинуваченого, а термін покарання слід визначити з врахуванням характеру кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого, який є особою молодого віку.

В той же час, незважаючи на характеризуючі дані обвинуваченого, суд вважає неможливим його виправлення без реального відбування покарання, а тому не вбачає підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Призначення обвинуваченому покарання у виді реального обмеження волі, на переконання суду, буде відповідати принципу індивідуалізації покарання і є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Долю речових доказів належить вирішити згідно зі ст.100 КПК України.

На підставі ст.124 КПК України судові витрати на проведення експертиз слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано, клопотання про застосування такого заходу не заявлено і суд не вбачає підстав для його застосування з власної ініціативи.

Керуючись ст.ст.373, 374, ч.15 ст.615 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.358 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення цього вироку до виконання.

Речові докази:

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 11 липня 2023 року, видане ІНФОРМАЦІЯ_3 та довідку ВЛК № 156/2/63 від 11 липня 2023 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000022,- залишити у матеріалах цього провадження, скасувавши накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 лютого 2024 року арешт;

- інформація про встановлення телефонних з`єднань з сім-картками операторів мобільного зв`язку, що знаходиться на оптичних носіях CD-R, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000022,- залишити у матеріалах цього провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок судових витрат на проведення судової технічної експертизи документів (висновок експерта № CE-19/103-24/1650-ДД від 08.02.2024).

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 4543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) гривні 68 копійок судових витрат на проведення судової технічної експертизи документів (висновок експерта N? CE-19/103-24/2981 -ДД від 23.03.2024).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1