Справа № 509/7250/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000497 від 05.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі Грузія, громадянина України, із вищою освітою, проходив військову службу на посаді заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "капітан 3 рангу", одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом на посаді заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "капітан 3 рангу", 01.07.2023 року близько 19 год. 30 хв. керуючи технічно справним транспортним засобом, а саме автомобілем «Peugeot 605» реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі - «Peugeot 605»), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись зі швидкістю приблизно 120 км/год, у денний час доби по сухому чистому асфальтному дорожньому покриттю загальною шириною 4.5 м, на якому організовано двосторонній рух, дорожня розмітка відсутня, в межах населеного пункту, АДРЕСА_2 , збоку вул. Шкільна в напрямку автодороги «Н33» («Овідіопольська дорога»).

Здійснюючи подальший рух наближаючись до буд. 48, вказаної вулиці водій - обвинувачений ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. «б», 2.9. «а», 12.1., 12.3. та 12.4. «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, обрав швидкість руху керованого ним автомобіля без урахування дорожньої обстановки, яка не забезпечує безпеку і не дає можливість постійно контролювати рух автомобіля, рухаючись зі швидкістю, що перевищує допустиму в межах населених пунктів, в наслідок цього отримуючи об`єктивні ознаки зміни дорожньої обстановки, що виразились у вигляді руху автомобіля «Honda Civic» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який здійснював виїзд з правого узбіччя з права на ліво за ходом руху автомобілю «Peugeot 605», при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, заходів для зменшення швидкості або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди не вжив, проявляючи злочинну самовпевненість, продовжив рух, внаслідок чого допустив зіткнення передньою правою частиною автомобіля «Peugeot 605» з передньою частиною автомобіля «Honda Civic».

В результаті дорожньо-транспортної події, пасажир автомобіля «Honda Civic» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 186-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, за обставин викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, надавши показання, що вчинив кримінальне правопорушення при викладених вище обставинах. Повідомив, що 01.07.2023 року близько 19.30 години керував власним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, рухався в с. Нова Долина по вул. Ювілейній, дорога була вузька, побачив автомобіль сірого кольору «Honda Civic», однак вчасно не загальмував та допустив з ним зіткнення. Докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорював, як і не оспорював фактичні обставини вчиненого ним злочину. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, збитки відшкодовано.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася. Подали до суду відповідні клопотання про розгляд кримінального провадження без їх участі. Також в поданому клопотанні потерпіла просить врахувати її позицію при призначенні обвинуваченому покарання. Повідомляє, що обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував їй в повному обсязі моральну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП від 01.07.2023 року, а також матеріальну шкоду, яка була заподіяна її дитині, витрати на лікування, та шкоду, заподіяну транспортному засобу. Також потерпіла не заперечує про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, або у виді позбавлення волі на певний строк, замінивши покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців на той самий строк із відрахуванням 10 відсотків із суми грошового забезпечення в дохід держави.

За згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_4 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази в частині проведених експертних досліджень (висновків експертів), дані, що характеризують особу обвинуваченого, обсяг судових витрат та речових доказів, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової служби за контрактом на посаді заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "капітан 3 рангу", за місцем несення служби характеризується позитивно, неодноразово нагороджувався грамотами за зразкове виконання службових обов`язків, самовідданість і стійкість, проявлену особисту мужність під час виконання бойових завдань, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вчинення обвинуваченим нетяжкого злочину, позицію потерпілої, яка просить суворо не карати обвинуваченого, цивільного позову не заявлено, що свідчить про відсутність будь-яких матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, особу винного, його сімейний стан, наявність позитивної характеристики з місця несення військової служби, нагород за слразкову службу, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.286-1 КК України слід призначити у межах мінімальної санкції даної статті у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки, та із застосуванням ст.58 КК України замість призначеного покарання у виді позбавлення волі призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців із відрахуванням в дохід держави суми грошового забезпечення.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.

Щодо призначення додаткової покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд зазначає таке.

Санкція ч.1 ст.286-1 КК України вказує суду на обов`язковість призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Вказане положення закону України про кримінальну відповідальність не має альтернативного характеру застосування.

Під час розгляду справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 грубо знехтував Правилами дорожнього руху, суд призначає обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Таке додаткове покарання сприятиме його виправленню та дотриманню ним надалі Правил дорожнього руху.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст.69 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 06.07.2023 року, слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів становлять в загальному розмірі 12426 грн. 96 коп., які відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 58 КК України замість призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, ОСОБА_4 призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 1 (один) рік із відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення засудженого ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів у загальному розмірі 12426 (дванадцять тисяч чотириста двадцять шість) гривень 96 копійок.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 06.07.2023 року, - скасувати.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили:

- автомобіль марки «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власник ОСОБА_10 , адреса: АДРЕСА_2 . Свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 , видане 12.11.2022 року, ТСЦ5142 , - повернути власнику ОСОБА_10 ;

- автомобіль марки «Peugeot 605» реєстраційний номер НОМЕР_2 , власник ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 . Свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_5 , видане 23.03.2005 року, МРЕВ № 2 УДАІ УМВС України в Одеській області, поміщено на арешт майданчик № 9 за адресою: АДРЕСА_4 , - повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1