Справа № 274/7704/24 Провадження № 1-в/0274/1100/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за поданням державної установи "Райківська виправна колонія (№ 73)" про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань" № 3342-ІХ від 23.08.2023 та про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, є громадянином України, який до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

в с т а н о в и в:

На розгляд до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло подання ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)" з проханням на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, ч. 3 ст. 74 КК України, привести вирок Святошинського районного суду м. Києва від 15.02.2023, відносно засудженого ОСОБА_3 , до вимог чинного законодавства, та про порядок застосування покарання за наявності кількох вироків.

Прокурор, представник адміністрації та засуджений про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, кожен окремо звернувся з заявою про розгляд провадження без їх участі.

Суд не визнає явки прокурора, представника адміністрації та засудженого в судове засідання обов`язковою, а відтак вважає за можливе розглянути подання без їх присутності.

В поданій до суду заяві прокурор висловив думку, що подання підлягає задоволенню, просив на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений:

- вироком Святошинського районного суду м. Києва від 15.02.2023 за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту. Вирок набрав законної сили 27.04.2023.

- вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 16.07.2023. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 ухвалено рахувати з 03.02.2023, дня його фактичного затримання.

23 серпня 2023 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3342-ІХ "Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань" (далі Закон), яким внесені зміни, зокрема, до статей 60 та 395 КК України. Закон набрав законної сили 28 березня 2024 року.

Цим Законом звужено коло осіб, до яких може бути застосовано покарання у вигляді арешту, а також внесено зміни у санкцію ст. 395 КК України, в якій покарання у виді арешту змінено на покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до двох років.

Статтею 5 КК України, передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, Закон № 3342-ІХ від 23.08.2023 поліпшує становище засудженого, тому слід привести у відповідність покарання у вигляді арешту, визначивши більш м`який вид покарання - штраф.

Окрім того, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Визначення порядку застосування покарання за наявності кількох вироків можливе, якщо виявиться, що стосовно засудженого існує вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, який постановив останній за часом вирок (п.п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 1990 року за № 11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків»).

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2023 ухвалено на підставі матеріалів кримінальної справи, в якій не було відомостей про попередню судимість відповідно до вироку цього ж суду від 15.02.2023.

Тому питання про застосування остаточного покарання має бути вирішено місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

За змістом ч. 4 ст. 70 КК, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необхідність застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України та визначити остаточне покарання засудженому за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 372, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання державної установи "Райківська виправна колонія (№ 73)" - задовольнити.

Замінити покарання, призначене ОСОБА_3 вироком Святошинського районного суду м. Києва від 15.02.2023 за ст. 395 КК України у виді 01 місяця арешту, на покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання призначити шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 15.02.2023 та заміненого цією ухвалою, більш суворим покаранням, призначеним вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2023, у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його фактичного затримання, тобто з 03.02.2023.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1