ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2078/24 Справа № 199/7178/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000156 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Володарське Володарського району Донецької області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що кримінальне провадження було розглянуто за відсутності ОСОБА_8 , у зв`язку з чим судом було порушено його права.

Зазначає, що у суду першої інстанції були відсутні відомості про те, що обвинувачений переховувався від суду на тимчасово окупованій території України чи на території, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а тому судове провадження повинно було бути зупинене до розшуку ОСОБА_8 .

Стверджує, що покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не можуть бути підставами для засудження обвинуваченого, так як їм невідомо чи працевлаштувався ОСОБА_8 до незаконного правоохоронного органу, у зв`язку з чим, є підстави вважати, що судом неправильно кваліфіковано дії обвинуваченого.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування строком на 10 років, без конфіскації майна; на підставі ст. 54 КК України з позбавленням спеціального звання - сержант поліції.

За обставин, викладених у вироку, 24.02.2022 Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

07.03.2022 року військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації шляхом збройної агресії спільно з представниками так званої «ДНР», які є частиною окупаційної адміністрації Російської Федерації, здійснили тимчасову окупацію території Маріупольського району Донецької області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

ОСОБА_8 , який з 24.07.2017 до 21.12.2021 проходив службу у відділенні поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області на посаді поліцейського-водія логістики та його було звільнено зі служби в органах внутрішніх справ на підставі наказу ГУМВС України в Донецькій області № 722 о/с від 23.12.2021, в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, в порушення вимог ст.ст. 1, 2, 17 Конституції України, добровільно зайняв посаду в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, зрадивши українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

В період з 13 березня по 14 березня 2022 року, більш точний час встановити не виявилось можливо, ОСОБА_8 пройшов співбесіду з представниками так званої «ДНР», які є частиною окупаційної адміністрації Російської Федерації, на предмет його переходу на сторону окупанта. У ході вказаної співбесіди ОСОБА_8 надав згоду представникам Російської Федерації на добровільний вступ на посаду до структурного підрозділу окупаційної адміністрації Російської Федерації, а саме незаконного правоохоронного органу так званого «Мангушського РОВД МВД ДНР».

Виконуючи свій злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, 17.03.2022 року ОСОБА_8 , згідно із відеозаписом, розміщеним на відеохостингу «YouTube» на каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в публікації з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на фоні будівлі відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області, який розташованій за адресою: вул. Свободи, буд. 92, смт. Нікольське, Маріупольський район, Донецька область, з прапорами так званої «ДНР», публічно заявив про добровільне зайняття посади в незаконному правоохоронному органі в так званій «Донецькій народній республіці», що є частиною окупаційної адміністрації Російської Федерації та добровільно вступив на посаду до структурного підрозділу окупаційної адміністрації Російської Федерації на тимчасово окупованій території Маріупольського району Донецької області, а саме незаконного правоохоронного органу так званого «Мангушського РОВД МВД ДНР».

Дане кримінальне провадження, як на етапі досудового розслідування, так і під час судового розгляду, здійснювалося за відсутності обвинуваченого («in absentia») в порядку спеціального досудового та судового провадження.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 був належним чином повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги його захисника в суді апеляційної інстанції, шляхом публікації в газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті суду.

Однак, від обвинуваченого ОСОБА_8 клопотання щодо його участі у розгляді провадження не надходило, у зв`язку з чим відповідно до ч.4 ст.405 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність обвинуваченого, проти чого не заперечували захисник та прокурор.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Розглянувши в порядку спеціального судового розгляду, за відсутності обвинуваченого (in absentia), кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, за обставин, викладених у вироку, яке відповідає фактичним обставинам провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, підтверджується:

- показами свідка ОСОБА_9 , який в суді першої інстанції пояснив, що станом на лютий 2022 рік він займав керуючу посаду в органах поліції. З обвинуваченим ОСОБА_8 він знайомий, мали робочі стосунки, оскільки останній працював водієм чергової частини та мав звання сержанта поліції. У 2021 році ОСОБА_8 було звільнено з органів поліції. У зв`язку з окупацією населеного пункту російськими військами після повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, зокрема і Маріупольський район Донецької області, 26.02.2022 року надійшов наказ про евакуацію. 18.03.2022 року він в мережі Інтернет на фоні будівлі з російським та так званою ДНР прапорами, побачив ОСОБА_8 , який надавав інтерв`ю тривалістю шість хвилин, де вказував про добровільне зайняття ним посади в незаконному правоохоронному органі в так званій «донецькій народній республіці», а також про його добровільний вступ до структурного підрозділу окупаційної адміністрації РФ, так званого «Мангушського РОВД МВД ДНР»;

- показами свідка ОСОБА_10 , який в суді першої інстанції пояснив, що з 2018 року він прийшов на службу до органів поліції. Обвинуваченого ОСОБА_8 він знає з 2019 року, так як останній працював також в органах поліції, де був водієм чергової частини в смт. Нікольське до 2021 року. 17.03.2022 року він проїжджав через смт. Нікольське, де біля будівлі, на якій були російський прапор та прапор так званої ДНР, побачив ОСОБА_8 , котрий був одягнутий у форму зеленого кольору та надавав інтерв`ю. Після 17.03.2022 року в мережі Інтернет він побачив відеосюжет за участю ОСОБА_8 , який розповідав про його добровільний вступ до правоохоронних органів РФ, має намір залишитися з народом на окупованій території, аби його «піднімати». У 2021 році ОСОБА_8 було звільнено з органів поліції України, оскільки до нього були претензії по службі. Крім того, він знає, що обвинувачений на даний час вже також не працює у незаконному створеному правоохоронному органі, залишається проживати в смт. Нікольське;

- показами свідка ОСОБА_11 , який в суді першої інстанції пояснив, що до повномасштабного вторгнення Російської Федерацієї на територію України, він працював оперуповноваженим у відділку поліції, де його начальником був ОСОБА_9 . Обвинуваченого ОСОБА_8 він знав упродовж довгого часу, мали дружні відносини, останній раніше працював також у відділку поліції, але через невірне ставлення до служби був звільнений. Після 24.02.2022 року він перебував на окупованій території смт. Нікольське. Приблизно 09.03.2022 - 10.03.2022 він бачив обвинуваченого, який перебував разом з окупантами. Він знав, що проводилася агітація зі сторони окупантів задля вступу осіб в органи поліції. Одного разу на вулиці він зустрів ОСОБА_8 , який повідомив, що має бажання вступити на службу до правоохоронних органів ДНР. ОСОБА_8 був першим серед тих осіб, хто пішов на сторону ворога. Також йому відомо, що обвинувачений працював у незаконному створеному органу поліції на посаді водія, їздив з особами на правопорушення, керував автомобілем «Renault Logan», білого кольору, без номерного знаку, який мав позначку «z». Коли він при зустрічі побачив ОСОБА_8 , то останній був одягнутий у чорну форму без шевронів, мав мисливський камуфляж, без знаків, на ньому були білі пов`язки, які використовував та використовує окупаційний режим. Наприкінці травня місяця 2022 року він залишив окуповану територію смт. Нікольське. Наразі він знає, що ОСОБА_8 вже не працює в поліції ДНР, оскільки його було звільнено.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами:

- копією паспорту на ім`я ОСОБА_8 , яким підтверджено його належність до громадянства України (т.3 а.п. 94);

- копією витягу з наказу начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 722 о/с від 23.12.2021, відповідно до якого, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення сержанта поліції ОСОБА_8 поліцейського водія логістики відділення поліції № 1 Маріупольського районного управління поліції звільнено зі служби поліції (т.3 а.п.38);

- протоколом огляду інтернет-сторінки від 26.03.2022 року з диском, що відповідно до якого заступником начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області оглянуто інтернет-сторінку на відеохостингу « ОСОБА_12 », за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 де розташовано канал з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з цільовим відео контентом. Під час огляду створено посилання на цю сторінку у вигляді QR коду. Так, дана сторінка містить профіль каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з символікою незаконно створених організацій на тимчасово окупованих територіях, скріншот має вищевказану символіку. Крім того на вказаному каналі розміщена публікація відеоролику від 17.03.2022 з назвою «правоохранители налаживают работу в пгт. Мангуш и Володарское» (мовою оригіналу). Також відеозапис має опис наступного змісту «После освобождения поселков городского типа Мангуш и Володарское сотрудники органов внутренних дел Донецкой Народной Республики приступили к работе по восстановлению законности на ранее оккупированных Украиной районах». Відеозапис триває 06 хвилин 24 секунди, де встановлено сюжет про окупацію територій населених пунктів Мангуш та Нікольське та створення незаконного правоохоронного органу агресором. На 11 секунді відеоролику зображена захоплена будівля відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області за адресою: смт. Нікольське, вул. Свободи, 92, з прапорами незаконного формування ДНР. На 1 хвилині 40 секунді вказаного ролику, на майданчику перед входом до захопленої будівлі відділення поліції № 1, зображено колишнього співробітника поліції ОСОБА_13 , який дає інтерв`ю про добровільне зайняття посади в незаконному правоохоронному органі в так званій «Донецькій Народній Республіці», що є частиною окупаційної адміністрації Російської Федерації та повідомляє, що він добровільно вступив на посаду до структурного підрозділу окупаційної адміністрації РФ, на тимчасово окупованій території Маріупольського району Донецької області, а саме незаконного правоохоронного органу так званого «Мангушського РОВД МВД ДНР» (т.3 а.п. 6-12).

- протоколами огляду інтернет-сторінки від 26.03.2022 року з дисками, відповідно до яких, за участю свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 було оглянуто інтернет-сторінку на відеохостингу « ОСОБА_12 », де було виявлено відеоролик, розміщений 17.03.2022 за посиланням htpps://www.youtube.com/KJH9Moxc67Y, з назвою «правоохранители налаживают работув пгт. Мангуш и Володарское, в ході якого свідки повідомили, що на 11 секунді відеоролику зображена захоплена будівля відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області за адресою: смт. Нікольське, вул. Свободи, 92, з прапорами незаконної ДНР. На першій хвилині 40 секунді вказаного ролику, на майданчику перед входом до захопленої будівлі відділення поліції № 1, зображено колишнього співробітника поліції ОСОБА_8 , який дає інтерв`ю, що він добровільно вступив на посаду до структурного підрозділу окупаційної адміністрації РФ, на тимчасово окупованій території Маріупольського району Донецької області, а саме незаконного правоохоронного органу так званого «Мангушського РОВД МВД ДНР» (т.3 а.п. 13-16, 17-20).

Підстав для того, щоб вважати зазначені докази недопустимими у кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов висновку про винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, суд не знаходить, адже суд першої інстанції, згідно із положеннями ст. 94 КПК України, під час ухвалення вироку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Доводи захисника про те, що покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не можуть бути підставами для засудження обвинуваченого, так як їм невідомо чи працевлаштувався ОСОБА_8 до незаконного правоохоронного органу є безпідставними, оскільки покази вказаних свідків узгоджуються з відеозаписом долученим до протоколу огляду інтернет-сторінки від 26.03.2022 року, відповідно до якого на 1 хвилині 40 секунді вказаного ролику, на майданчику перед входом до захопленої будівлі відділення поліції № 1, зображено колишнього співробітника поліції ОСОБА_8 , який дає інтерв`ю про добровільне зайняття посади в незаконному правоохоронному органі в так званій «Донецькій Народній Республіці», що є частиною окупаційної адміністрації Російської Федерації та повідомляє, що він добровільно вступив на посаду до структурного підрозділу окупаційної адміністрації РФ, на тимчасово окупованій території Маріупольського району Донецької області, а саме незаконного правоохоронного органу так званого «Мангушського РОВД МВД ДНР».

Таким чином, колегія суддів вважає, що докази винуватості ОСОБА_8 за пред`явленим обвинуваченням за ч. 7 ст. 111-1 КК України перевірені судом та згідно зі ст. 94 КПК України належним чином оцінені з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ознаками ч.7 ст.111-1 КК України, а саме: добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, а тому апеляційна скарга захисника в цій частині задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги про те, що кримінальне провадження було розглянуто за відсутності ОСОБА_8 , у зв`язку з чим судом було порушено його права, а також, що у суду були відсутні відомості про те, що обвинувачений переховувався від суду на тимчасово окупованій території України чи на території, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а тому судове провадження повинно було бути зупинене до розшуку ОСОБА_8 є безпідставними з огляду на таке.

Колегія суддів слідує позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.02.2024 року (справа № 415/2182/20), яка стосується застосування процедури спеціального судового провадження.

Частиною 2 статті 297-1 КПК України передбачено можливість спеціального досудового розслідування у кримінальних провадженнях, зокрема, щодо злочинів, передбачених ст. 258-3 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. За цією самою процедурою може здійснюватися досудове розслідування й інших кримінальних правопорушень, якщо вони розслідуються в одному провадженні з зазначеним злочином й виділення матеріалів може негативно вплинути на повноту досудового розслідування й судового розгляду справи.

В аналогічних випадках дозволяється розгляд справи судом за відсутності обвинуваченого, тобто застосування процедури спеціального судового провадження на підставі ч. 3 ст. 323 КПК України.

Повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями ст. 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Отже, наведені вище положення закону містять вимоги щодо повідомлення особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором або переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, про здійснення щодо них спеціального досудового розслідування та судового розгляду.

З матеріалів провадження вбачається, що повістка про виклик ОСОБА_8 до слідчого для проведення допиту направлялася органом досудового розслідування за місцем його проживання (т. 3 а.п. 36). Відповідно до рапорту слідчого поліції (а.п.35 т.3), враховуючи факт порушення державного суверенітету України з боку збройних сил РФ та проведення бойових дій на території Нікольського району Донецької області, встановити точне місце знаходження ОСОБА_8 , а також доставити його до слідчого для допиту не вважається за можливе, однак за наявною інформацією відкритих джерел мережі Інтернет, останній співпрацює з окупаційною владою та виїздити на територію підконтрольну Україні не збирається.

Постановою слідчого від 22.04.2022 року ОСОБА_8 було оголошено в розшук (т. 3 а.п. 39-44).

Також відповідно до матеріалів провадження, під час досудового розслідування повістки про виклик ОСОБА_8 до слідчого для вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру і проведення допиту відповідно до вимог статті 297-5 КПК було розміщено на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» (а.п. 65, 63 т.3).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2022 року слідчому надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 (а.п.86 т.3).

Також на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 13.12.2023 року (т. 1 а.п. 191-193) розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 суд першої інстанції здійснював у порядку спеціального судового провадження.

Виконуючи вимоги ч. 3 ст. 323 КПК України, суд повідомляв обвинуваченого про дату, час і місце розгляду справи шляхом публікації в газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті суду. Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що окрім здійснення повідомлень судом, повістки про виклик також розміщувались на сайті Офісу Генерального прокурора.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що доступ до мережі Інтернет є загальнодоступним та є, у тому числі, на тимчасово окупованих територіях України. Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, обвинувачений вважається належним чином ознайомлений зі змістом повісток про виклик з моменту їх опублікування в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на веб-сайті суду.

Наведене дає підстави для висновку, що органи досудового розслідування й суд вжили всіх передбачених законом заходів для своєчасного сповіщення ОСОБА_8 про здійснення кримінального провадження.

Окрім того, колегією суддів встановлено, що судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 здійснювався за участю захисника ОСОБА_7 , який здійснював захист інтересів обвинуваченого, а саме брав безпосередню участь у судових засіданнях, висловлював свою думку, задавав питання свідкам, виступав у судових дебатах, оскаржив судове рішення в апеляційному порядку. Наведене дає підстави говорити про дотримання засад змагальності і забезпечення права на захист.

Що стосується того, що кримінальне провадження підлягало зупиненню до розшуку обвинуваченого, то суд апеляційної інстанції зазначає, що положення ст. 335 КПК України є загальними і стосуються випадків, коли обвинувачений ухиляється від явки до суду. В такому випадку суд постановляє ухвалу про його розшук та зупиняє судове провадження до розшуку обвинуваченого. У той же час неприбуття на виклик слідчого або суду особи, яка перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаною Верховною Радою України державою-агресором, відповідно до ч. 5 ст. 139 цього Кодексу є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження. В такому випадку неявка обвинуваченого в судове засідання, за умови участі захисника, не є підставою для зупинення судового провадження, як про це зазначається в апеляційній скарзі.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду справи в суді. Вирок відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законним та обґрунтованим.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину; дані про особу обвинуваченого, який раніше працював в правоохоронних органах та є раніше не судимим; обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання - не встановлено, що дає підстави суду вважати обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 у межах санкції ч.7 ст.111-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 12 років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування строком на 10 років, без конфіскації майна; на підставі ст. 54 КК України з позбавленням спеціального звання - сержант поліції.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченому покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2024 року залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4