Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/756/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2024 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому матеріали клопотання засудженого ОСОБА_8 , за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2024 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, до засудження проживав АДРЕСА_1 , засудженого: 07.09.2018 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за п.6 ч.2 ст.115 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким.

ВСТАНОВИЛА:

До Петрівського районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 , який відбуває покарання в державній установі «Петрівська виправна колонія (№49)», про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, мотивуючи це тим, що він став на шлях виправлення і своєю поведінкою довів своє виправлення.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2024 року залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким.

Рішення суду мотивовано тим, що своєю поведінкою засуджений ОСОБА_8 не повністю довів своє виправлення. Крім цього, засуджений ОСОБА_8 , як вбачається з копії ухвали Петрівського районного суду Кіровоградської області від 07.07.2023 року, вже звертався з даним клопотання до суду і йому було відмовлено в задоволенні про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким. Вказана ухвала від 07.07.2023 року засудженим не оскаржувалася та набрала законної сили 31.07.2023 року. Тобто, засуджений ОСОБА_8 12.03.2024 року передчасно звернувся повторно до суду з клопотанням про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, раніше як через один рік з дня винесення ухвали про відмову.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просив скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити клопотання ОСОБА_8 мотивуючи тим, що висновок суду про передчасне звернення засудженого з клопотанням не підтверджується доказами. Вказує, що судом неправильно застосовано ч.7 ст.154 КВК України, оскільки вказана норма стосується подання саме органу чи установи виконання покарань, а ОСОБА_8 звертався особисто.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який просив відмовити в задоволені апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Відповідно до ч. 3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.2 б) Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» головною умовою прийняття рішення при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року №2 «Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_8 засуджений: 07.09.2018 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за п.6 ч.2 ст.115 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Засуджений ОСОБА_8 відбув 2/3 частини строку покарання, призначеного судом за вчинений тяжкий злочин. ОСОБА_8 характеризується негативно, допустив десять порушень порядку відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності. На даний час всі стягнення погашені. Має чотири заохочення, останнє за 2021 рік, останній три роки не заохочувався. Засуджений не працевлаштований, але залучається згідно ч.5 ст.118 КВК України без оплати праці до робіт з благоустрою установи, в порядку черговості, відповідно до графіку в неробочий час і не більше як на дві години на день.

Також, як вбачається з матеріалів клопотання, комісією державної установи «Петрівська виправна колонія (№49)» 25.03.2022 року засудженому було відмовлено в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не довів свого виправлення, що теж свідчить про недостатнє бажання засудженого ставати на шлях виправлення.

Крім цього, як вбачається з копії ухвали Петрівського районного суду Кіровоградської області від 07.07.2023 року, засуджений ОСОБА_8 вже звертався з даним клопотання до суду і йому було відмовлено в задоволенні про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким. Вказана ухвала від 07.07.2023 року засудженим не оскаржувалася та набрала законної сили 31.07.2023 року. Також як вбачається із матеріалів клопотання засуджений мав 9 порушень, які на даний час погашені.

Згідно ч. 6 ст. 539 КПК України вбачається, що у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Крім того ч. 7 ст. 154 КВК України передбачено, що у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що засуджений відбуває покарання за особливо тяжкий злочин, а також те, що з часу відмови судом засудженому в задоволені заяви про умовно - дострокове звільнення, а саме з 13.03.2024 року, не сплинув однорічний термін.

Тому, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування положень ч. 7 ст. 154 КВК України, є необґрунтованими та безпідставними.

Беручи до уваги викладене колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, мотивованою та обгрунтованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2024 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та в касаційному порядку не оскаржується.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)