ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 серпня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 серпня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги представника військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність уповноважених осіб П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівцях) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На вказане рішення слідчого судді представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 серпня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги, викладені у скарзі на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що рішення слідчого судді про відсутність підстав для задоволення скарги є помилковим, оскільки солдат ОСОБА_6 з 03.04.2024р. по 10.04.2024р. був безпідставно відсутній на військовій службі, тобто понад 3 доби, а відтак в його діях є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України

Стверджує, що військовою частиною було надано достатньо доказів вчинення військовослужбовцем ОСОБА_6 вказаного вище кримінального правопорушення.

Також вважає, що слідчий суддя дійшов безпідставного висновку про те, що солдата ОСОБА_6 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а тому він не може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, оскільки відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, дисциплінарна та кримінальна відповідальність належать до різних видів юридичної відповідальності.

ЄУНСС:727/8418/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_7

НП:11-сс/822/256/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Категорія: в порядку КПК України

Зазначає і те, що під час дії правового режиму «воєнний стан» вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцями залишаться безкарними на всіх стадіях, що зумовлює повторність вчинення таких вчинків через відсутність покарання за їх вчинення та надає можливість нехтувати вимогами Конституції України, військових Статутів та інших законодавчих актів.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції прокурор, слідчий та представник військової частини не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. При цьому, представник військової частини ОСОБА_5 у поданій ним апеляційній скарзі просив здійснювати апеляційний розгляд без його участі, а від старшого слідчого 5-го слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівцях) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_8 надійшло клопотання, в якому він просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

За таких обставин, а також з урахуванням ч.4 ст.405 КПК України, неявка вказаних осіб не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст ухвали слідчого судді та вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим, згідно норм матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом, відповідно до статті 94 КПК України.

Ухвала слідчого судді зазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.

Як вбачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, військовою частиною НОМЕР_1 на адресу територіального Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, було направлено повідомлення (№693/10705) про вчинення злочину від 28.05.24р., за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем, сержантом резерву 24 запасної роти військової частини НОМЕР_1 штаб-сержантом призваним по мобілізації ОСОБА_6 .

Частиною 5 статті 407 КК України передбачено кримінальну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Зі змісту акту службового розслідування вбачається, що солдат ОСОБА_6 в умовах воєнного стану, без поважних причин та без дозволу командирів, самовільно залишив місце служби, а саме пункт тимчасової дислокації НОМЕР_2 запасної роти військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , та в період з 21 години 00 хвилин 03 квітня 2024 року по 11 годину 15 хвилин 10 квітня 2024 року ухилився від проходження військової служби.

Згідно з рапортом командира 24 запасної роти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_9 , 03 квітня 2024 року о 21 годині 00 хвилин під час вечірньої перевірки особового складу було виявлено відсутність сержанта резерву 24 запасної роти військової частини НОМЕР_1 штаб-сержанта ОСОБА_6 .

Відповідно до рапорту командира 24 запасної роти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_9 , 10.04.2024р. об 11 год.15 хв. сержант резерву 24 запасної роти військової частини НОМЕР_1 штаб-сержант ОСОБА_6 прибув з самовільного залишення частини в пункт тимчасової дислокації НОМЕР_2 запасної роти в/ч НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно з письмовими поясненнями солдата ОСОБА_6 , 03 квітня 2024 року близько 21 години 00 хвилин він дійсно самовільно без дозволів командирів залишив пункт тимчасової дислокації НОМЕР_2 запасної роти в/ч НОМЕР_1 через сімейні обставини та погіршення стану здоров`я, однак повернувся до розташування підрозділу близько 11 год. 15 хв. 10 квітня 2024 року.

Також, як убачається із матеріалів скарги, докази, які б свідчили про поважні причини відсутності ОСОБА_6 , як військовослужбовця у період з 21 години 00 хвилин 03 квітня 2024 року по 11 годину 15 хвилин 10 квітня 2024 року за місцем розташування його військової служби, відсутні.

Отже, відомості, які вказані в повідомленні командира військової частини про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення та додані до повідомлення докази, на даний час є достатніми для висновку про самовільне залишення останнім військової частини та нез`явлення на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби.

На переконання колегії суддів, у повідомленні командира військової частини про вчинення кримінального правопорушення від 28 травня 2024 року міститься короткий виклад обставин, які можуть свідчити про можливе вчинення кримінального правопорушення, а тому, відповідно до положень ст. 214 КПК України, відомості, викладені у зазначеному повідомленні, підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Апеляційний суд вважає, що висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_6 добровільно прибув з самовільного залишення частини, а також те, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вказані дії, а тому він не може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, є хибними, оскільки ці обставини не є підставами для відмови у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Поряд з цим, слушними є доводи апелянта про те, що самовільне залишення військовослужбовцем військової частини і відсутність його на військовій службі впродовж тривалого часу в період воєнного стану не лише може сприяти вчиненню таким військовослужбовцем подібних дій, а й породить в інших військовослужбовців впевненість про безкарність подібних дій, що негативно може вплинути на дисципліну у військових частинах та їхню боєздатність.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом, якою скаргу військової частини НОМЕР_1 слід задовольнити та зобов`язати слідчого ДБР внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_10 про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 307, 309, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 серпня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги представника військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність уповноважених осіб П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівцях) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити та зобов`язати уповноважених осіб П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівцях) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, внести відповідні відомості до ЄРДР по факту вчинення кримінального правопорушення війсьвослужбовцем в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3