Провадження № 1-в/592/650/24
УХВАЛА

05 грудня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ДУ «Сумська виправна колонія №116» щодо виконання вироку відносно засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізюм, Харківської області, громадянин України, фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий; засуджений 11.07.2024 вироком Білопільського районного суду Сумської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 11.09.2023 у виді позбавлення волі і за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 13.08.2024. Початок строку 17.09.2024, кінець строку 17.10.2029.

До суду надійшло клопотання начальника ДУ «Сумська виправна колонія № 116», в якому просить привести вирок у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Подання мотивоване тим, що останній засуджений вироком Білопільського районного суду Сумської області від 11.07.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом кримінального правопорушення, які мали місце 17.05.2024 (на сумму 244 грн.); крім того 19.05.2024 (на сумму 895 грн.). Сума завданої шкоди не перевищує суму двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян на час скоєння злочину, тому діяння засудженого підпадають під кваліфікацію ст. 51 КУпАП (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ).

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2024 становило 3 028 грн.

Суд встановив, що ОСОБА_4 раінше судимий 11.09.2023 вироком Білопільського районного суду Сумської області за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки. Зокрема, за цим вироком ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, де останній своїми протиправними діями 18.07.2023 завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 4 326 грн, що станом на день вчинення крадіжки складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 2 684 грн).

В подальшому вироком Білопільського районного суду Сумської області від 11.07.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, де останній своїми протиправними діями 17.05.2024 завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 244 грн та 19.05.2024 на суму 895 грн, що станом на день вчинення крадіжок складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 3 028 грн). На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 11.09.2023 у виді позбавлення волі і за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові ККС ВС від 22.08.2024 у справі № 567/507/23.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 11.07.2024 завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

За таких обставин, клопотання начальника ДУ «Сумська виправна колонія № 116» є таким, що підлягає задоволенню, тобто засудженого слід звільнити від покарання призначеного вироком Білопільського районного суду Сумської області від 11.07.2024. Разом з цим ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 11.09.2023

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Привести у відповідність із Законом України Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ вирок Білопільського районного суду Сумської області від 11.07.2024 відносно ОСОБА_4 , засудженого за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного йому вироком Білопільського районного суду Сумської області від 11.07.2024 за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 11.09.2023 за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Іспитовий строк слід рахувати від з 11.09.2023.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1