Справа №705/3300/24
1-кп/705/1018/24 ВИРОК
24.07.2024 м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Городня Чернігівської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, яка офіційно не працевлаштована, не заміжня, зареєстрована в АДРЕСА_1 та фактично проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 25.04.2024 о 10 год. 00 хв., перебуваючи з дозволу власника в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , правомірно від потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала належну йому банківську картку АТ «Ощадбанк» та інформацію про пін-код до вказаної картки, з метою одноразового зняття готівкових коштів на загальну суму 200 грн. 00 коп. Того ж дня ОСОБА_5 зняла вказану суму грошових коштів з банкомату та повернула їх ОСОБА_4 , проте маючи умисел на особисте збагачення за рахунок чужої власності, скориставшись неуважністю ОСОБА_4 , належну йому банківську картку не повернула та залишила в своєму користуванні.
У зв`язку із перевищенням ліміту на зняття готівки із вищевказаної банківської картки АТ «Ощадбанку», виданої на ім`я ОСОБА_4 , продовжуючи свій корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, бажаючи заволодіти рештою грошових коштів, які знаходились на банківському рахунку потерпілого № НОМЕР_1 , перебуваючи у магазині «Студент», що за адресою: АДРЕСА_3 , 04.05.2024, о 13 год. 20 хв, ОСОБА_5 за допомогою терміналу одним платежем на суму 198 грн 50 коп., розрахувалася за придбання товару, тим самим заволоділа грошовими коштами потерпілого на вище вказану суму.
Вона ж, у зв`язку із перевищенням ліміту на зняття готівки із банківської картки АТ «Ощадбанку», виданої на ім`я ОСОБА_4 , що мало місце 04.05.2024, продовжуючи свій корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, бажаючи заволодіти рештою грошових коштів, які знаходились на банківському рахунку потерпілого ОСОБА_4 № НОМЕР_2 , 05.05.2024, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , передала своєму синові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не був обізнаний в злочинних намірах ОСОБА_5 , вищевказану банківську карту, запевнивши в правомірності вчинених дій, для зняття грошових коштів в сумі 4000 грн., на що останній, виконуючи прохання ОСОБА_5 , перебуваючи біля банкомату АТ КБ «Приватбанк», що по вул. Комарова, 7А, м. Умань Черкаської області, за допомогою вищевказаної банківської картки, 05.05.2024 о 10 год. 05 хв. отримав грошові кошти з банкомату на вищевказану суму, які в подальшому передав ОСОБА_5 разом з банківською карткою, яка розпорядилась останніми на власний розсуд.
Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, просила суворо не карати. Показала, що дійсно у вказані в обвинувальному акті дату й час, скориставшись тим, що їй був відомий пін-код від картки потерпілого, яка залишилися у неї після спільного з потерпілим зняття коштів, зняла з неї кошти у вказаній в обвинувальному акті сумі. В подальшому збитки потерпілому нею були відшкодовані у повному обсязі. При цьому знала та розуміла, що в країні запроваджений воєнний стан. Просила вибачення у потерпілого.
Покази обвинуваченої є послідовними й логічними, відповідають фактичним обставинам справи, тому не викликають у суду сумніву.
Оскільки ОСОБА_5 повністю визнала свою вину за ч. 4 ст. 185 КК України та не оспорювала фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлена правильність розуміння нею змісту цих обставин і добровільність її позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, що характеризують особу обвинуваченої та документів, що містять відомості про речові докази, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими частиною третьою статті 349 КПК України.
Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тому засуджує її за ч. 4 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину; дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та перебувала на обліку у лікаря нарколога з 28.11.2017 по 29.09.2023. Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, оскільки вона критично оцінює свою протиправну поведінку і висловлює готовність бути покараною за вчинене, а також добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про доцільність засудження ОСОБА_5 до позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на засуджену обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме такий вид покарання відповідає вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення винної особи, запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.
Під час досудового розслідування і судового розгляду запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувався, з урахуванням обставин вчиненого злочину та особи винної суд не вбачає підстав для застосування такого заходу на період до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, у період якого зобов`язати відповідно до ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.
Речові докази:
- мобільний телефон марки «TECNO», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити ОСОБА_4 за належністю;
- три CD-R диски з відеозаписами з камер відеоспостереження, які приєднано до матеріалів кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним у порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1