В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 21.04.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, м. москва, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, маючого на утриманні матір пенсіонерку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Житомирської обл., Андрушівського району, с. Мостове, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із середньою освітою, офіційно не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 249 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника потерпілого: ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

19.04.2024 р. приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою зі своїм товаришем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заздалегідь домовилися про незаконне зайняття рибним добувним помислом, з використанням при цьому заборонених знарядь і безпосередньо способу вилову водних живих біоресурсів в період весняно-літньої (нерестової) заборони.

Так, 19.04.2024 року приблизно о 20 год. 30 хв., ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_5 , за попередньою змовою, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний вилов водних живих біоресурсів (риби) із природного середовища, у період нересту, не маючи при цьому на те належного дозволу, у заборонений час та із перевищенням установлених лімітів та норм вилову, всупереч ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, перебуваючи за найближчою адресою: АДРЕСА_3 , координати (50.4914470, 30.5680569), з метою незаконного вилову водних біоресурсів (риби) із природного середовища, використовуючи заборонене знаряддя та спосіб лову у період нересту, а саме: сітки з жилки кустарного виробництва у кількості 3 штук, на надувному човні ПВХ «BARK» зеленого кольору з двома веслами до нього, під керуванням ОСОБА_5 випливли, встановивши у воду річки Десенка, три сітки із жилки.

Продовжуючи свої злочинні дії, 20.04.2024, приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_5 , перебуваючи на річці ОСОБА_10 , що у Дніпровському районі міста Києва, де були напередодні незаконно встановлені ним сітки із жилки кустарного виробництва у кількості трьох штук, на надувному човні ПВХ «BARK» зеленого кольору з двома веслами до нього, вийняв їх з води із свіже виловленими живими водними біоресурсами (рибою).

Таким чином, ОСОБА_3 діючи спільно з ОСОБА_5 , у період часу з 19.04.2024 року 20 год. 00 хв. по 20.04.2024 року 21 год. 00 хв., перебуваючи за найближчою адресою: АДРЕСА_3 , координати (50.4914470, 30.5680569), своїми діями в порушення вищезазначеного законодавства України, здійснив незаконний вилов живих водних ресурсів (риби) різних видів, у кількості 27 екземплярів, а саме: карась - 15 екземплярів, окунь- 1 екземпляр, судак - 10 екземплярів, густер - 1 екземпляр, та заподіявши своїми незаконними діями істотну шкоду рибному господарству (державі) України, в розмірі 64 311 (шістдесят чотири тисячі триста одинадцять) грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 249 КК України, а саме незаконне зайняття рибним, добувним промислом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло істотну шкоду.

При цьому, 19.04.2024 р. приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за попередньою змовою зі своїм товаришем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заздалегідь домовилися про незаконне зайняття рибним добувним помислом, з використанням при цьому заборонених знарядь і безпосередньо способу вилову водних живих біоресурсів в період весняно- літньої (нерестової) заборони.

Так, 19.04.2024 приблизно о 20 год. 30 хв., ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_3 , за попередньою змовою, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний вилов водних живих біоресурсів (риби) із природного середовища, у період нересту, не маючи при цьому на те належного дозволу, у заборонений час та із перевищенням установлених лімітів та норм вилову, всупереч ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, перебуваючи за найближчою адресою: АДРЕСА_3 , координати (50.4914470, 30.5680569), з метою незаконного вилову водних біоресурсів (риби) із природного середовища, використовуючи заборонене знаряддя та спосіб лову у період нересту, а саме сітки з жилки кустарного виробництва у кількості 3 штук, на надувному човні ПВХ «BARK» зеленого кольору з двома веслами до нього, під керування ОСОБА_3 , встановивши у воду річки Десенка, три сітки із жилки.

Продовжуючи свої злочинні дії, 20.04.2024, приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_3 , перебуваючи на річці ОСОБА_10 , що у Дніпровському районі міста Києва, де були напередодні незаконно встановлені ним сітки із жилки кустарного виробництва у кількості трьох штук, на надувному човні ПВХ «BARK» зеленого кольору з двома веслами до нього вийняв їх з води із свіже виловленими живими водними біоресурсами (рибою).

Таким чином, ОСОБА_5 діючи спільно з ОСОБА_3 , у період часу з 19.04.2024 року 20 год. 00 хв. по 20.04.2024 року 21 год. 00 хв. перебуваючи за найближчою адресою: АДРЕСА_3 , координати (50.4914470, 30.5680569), своїми діями в порушення вищезазначеного законодавства України, здійснив незаконний вилов живих водних ресурсів (риби) різних видів, у кількості 27 екземплярів, а саме: лящ - 1 екземпляр, синець - 3 екземпляри, судак - 4 екземпляри, карась - 6 екземплярів, густер - 2 екземпляри, та заподіявши своїми незаконними діями істотну шкоду рибному господарству (державі) України, в розмірі 33 354 (тридцять три тисячі триста п`ятдесят чотири) грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 249 КК України, а саме незаконне зайняття рибним, добувним промислом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло істотну шкоду.

Будучи допитаними в судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , кожний окремо, свою вину у вчиненні кримінального проступку визнали повністю, дали покази, якими підтвердили вищевикладені обставини його скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаялися у вчиненому.

Вказали, що вони дійсно, попередньо домовившись та виготовивши сітки для вилову, 19.04.2024 року приблизно о 20 год. 30 хв. прибули на берег річки Десенка, де без дозвільних документів, користуючись надувним човном ПВХ «BARK» зеленого кольору з двома веслами до нього, установили сітки для вилову риби, у період нересту. 20.04.2024 року вони знову повернулися на вказане місце та витягнули сітки з води, у яких перебувала риба у кількості, зазначеній в обвинувальному акті. Після чого до них прибув рибний патруль та в присутності понятих вилучив рибу та приладдя для її вилову. Окрім того, обвинувачені, кожен окремо, визнали пред`явлені до них цивільні позови в повному обсязі.

Останні виразили готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини. Суму завданої державі матеріальної шкоди, визнали в повному обсязі.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального проступку, просили суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даного проступку, так як повністю погоджуються з встановленими обставинами.

Покази обвинувачених в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин, добровільності та істинності їх позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують їх особи, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинувачених. Суд, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , кожного окремо, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 249 КК України, а саме - у незаконному зайнятті рибним, добувним промислом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло істотну шкоду.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

При ухваленні вироку відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , кожного окремо, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , кожному окремо, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом І чи ІІ групи, не одружений, спосіб життя (має на утриманні матір пенсіонерку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; характеризується позитивно), позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 249 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування основного покарання з випробуванням, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом І чи ІІ групи, не одружений, спосіб життя (має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ), позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 249 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування основного покарання з випробуванням, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 року).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основному мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особами винних, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

У той час, як призначення будь-якого іншого виду покарання без звільнення від його відбування, суд сприймає, як діяння, яке б указувало на те, що саме у цій ситуації, та обставинах при яких було вчинено злочин, воно сприймалося б, як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, у світлі практики, ЄСПЛ, сприймалося б як жорстоке поводження, тобто суперечило статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Враховуючи викладене суд вважає призначені покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , кожному окремо, у виді обмеження волі зі звільненням їх від відбування покарання з випробуванням, пропорційними вчиненому злочину та такими, що перебувають у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особами винних.

При вирішенні цивільних позовів прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням вчиненим за попередньою змовою обвинуваченими, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні прокурор обґрунтувала суду, що матеріальна шкода складається із вартості незаконно виловленої риби обвинуваченими, що зокрема зазначено у висновку експерта №СЕ-19/111-24/27968-ФХЕД від 20.05.2024 року.

В судовому засіданні цивільні відповідачі/обвинувачені вказали, що заявлений позов визнають в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Так, частиною 1 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Частина 2 статті 1166 ЦК України встановлює, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В той же час, згідно абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02 липня 2004 року N 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення. При виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства».

У даному випадку судом, справу, згідно ст. 337 КПК України, розглянуто у межах висунутого/пред`явленого обвинувачення та визнано доведеним, що цивільними відповідачами шляхом незаконного зайняття рибним, добувним промислом, кожним окремо, завдано матеріальну шкоду державі, в особі Київської міської ради у сумі: 33 354 грн. - протиправними діями ОСОБА_5 та 64 311 грн. - протиправними діями ОСОБА_3

Ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з цивільного відповідача/обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави, в особі Київської міської ради, суми матеріальних збитків у розмірі 64 311 грн. 00 коп.

Окрім того, підлягає стягненню з цивільного відповідача/обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави, в особі Київської міської ради, сума матеріальних збитків у розмірі 33 354 грн. 00 коп.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання заходів забезпечення кримінального провадження вирішено, згідно положень ст. 174 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , в інтересах держави, а саме в особі Київської міської ради до обвинуваченого/цивільного відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави, в особі Київської міської ради (вул. Хрещатик, 36, м. Київ, 01044) шкоду, заподіяну внаслідок вчинення кримінального проступку в сумі 64 311 (шістдесят чотири тисячі триста одинадцять) гривень 00 коп., на рахунок для зарахування коштів, що розподіляються між державним та місцевим бюджетами: Київська міська рада отримувач - ГУК у м. Києві/ Деснян. Р-н/240621000, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (ІВАN) - UA0026004, код класифікації доходів бюджету - 24062100, найменування коду класифікації доходів бюджету - Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Цивільний позов прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , в інтересах держави, а саме в особі Київської міської ради до обвинуваченого/цивільного відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави, в особі Київської міської ради (вул. Хрещатик, 36, м. Київ, 01044) шкоду, заподіяну внаслідок вчинення кримінального проступку в сумі 33 354 (тридцять три тисячі триста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп., на рахунок для зарахування коштів, що розподіляються між державним та місцевим бюджетами: Київська міська рада отримувач - ГУК у м. Києві/ Деснян. Р-н/240621000, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (ІВАN) - UA0026004, код класифікації доходів бюджету - 24062100, найменування коду класифікації доходів бюджету - Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солідарно, на користь держави витрати за проведення експертизи (висновок експерта №СЕ-19/111-24/27968-ФХЕД від 20.05.2024 року) в сумі 9087 (дев`ять тисяч вісімдесят сім) грн. 36 коп.

Арешт, накладений ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29.04.2024 року на майно, а саме: шість сіток із жилки, кустарного виробництва; надувний човен ПВХ BARK з двома веслами; дві пари резинових чобіт - скасувати.

Речові докази у кримінальному проваджені:

- надувний човен ПВХ BARK з двома веслами; дві пари резинових чобіт, передані на зберігання до камери схову речових доказів відділу поліції в річковому порту Київ ГУНП у м. Києві - повернути власникам;

- шість сіток із жилки кустарного виробництва, передані на зберігання до камери схову речових доказів відділу поліції в річковому порту Київ ГУНП у м. Києві - знищити;

- автомобіль «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , він номер НОМЕР_2 сірого кольору та ключі від нього - залишити у володінні власника, а саме ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженим який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, захиснику, представнику потерпілого та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя