Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/5923/24
Провадження № 1-кп/644/743/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в режимі відеоконференції в частині участі обвинуваченого ОСОБА_4 , за його клопотанням, з Барським районним судом Вінницької області кримінальне провадження, відомості за яким внесені до до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000981 від 16.04.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець с. Лимани Березанського району Миколаївської області, українець, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, військовослужбовець ЗСУ, який проходить військову службу на посаді водія-сапера, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , у військовому званні «солдат», раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , проходячи військову службу на посаді водія-сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти інженерно-саперного батальйону ВЧ НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та скоїв кримінальні правопорушення, за наступних обставин.

27.03.2024 у денний час, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить на праві спадщини ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що на території вищевказаного домоволодіння розташована будівля гаражу, яким за усною домовленістю з власником домоволодіння користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в середині якого зберігається автомобіль ВАЗ 211440 д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску, належний на праві власності ОСОБА_6 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане 29.12.2022 органом ТСЦ 6347, та який відповідно до постанови КМУ №1029 від 26.09.2011 та до п.1.10 Правил дорожнього руху України, є механічним транспортним засобом.

ОСОБА_4 впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа, проник до вищевказаного приміщення гаражу, та через незачинені на замок двері автомобіля проник до салону автомобіля ВАЗ 211440 д.н.з. НОМЕР_2 , де в салоні автомобіля виявив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на вищевказаний автомобіль, де в нього виник умисел на незаконне викрадення офіційного документа.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел направлений на незаконне викрадення офіційного документа, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання саме таких наслідків, керуючись корисливим мотивом, викрав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль ВАЗ 211440 д.н.з. НОМЕР_2 видане 29.12.2022 органом ТСЦ 6347 на ім`я власника транспортного засобу ОСОБА_6 , що є офіційним документом, та в подальшому використовував його у власних цілях.

Крім того, ОСОБА_4 27.03.2024 у денний час, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, маючи раптово виниклий умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить на праві спадщини ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що на території вищевказаного домоволодіння розташована будівля гаражу, яким за усною домовленістю з власником домоволодіння користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в середині якого зберігається автомобіль ВАЗ 211440 д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску, належний на праві власності ОСОБА_6 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого 29.12.2022 органом ТСЦ 6347, та який відповідно до постанови КМУ №1029 від 26.09.2011 та до п.1.10 Правил дорожнього руху України, є механічним транспортним засобом.

ОСОБА_4 впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа, проник до вищевказаного приміщення гаражу, та через незачинені на замок двері автомобіля проник до салону автомобіля ВАЗ 211440 д.н.з. НОМЕР_2 , за допомогою обертання ключа, котрий знаходився в замку, увімкнув запалення, чим привів двигун у дію, та покинув місце злочину, та в подальшому розпорядився транспортним засобом на власний розсуд.

Тим самим, ОСОБА_4 , здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом, який належить потерпілому ОСОБА_6 , завдавши останньому згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 2064/24 від 19.04.2024 р., матеріальну шкоду на суму 99 966 грн. 67 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним в ході судового розгляду, свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.357 КК України, визнав, щиро покаявся та показав, що свою вину визнає повністю, розкаюється, зазначає, що дійсно за обставин які ним не оспорюються він, отримавши повідомлення про смерть батька звернувся з рапортом до командування військової частини про надання відпустки за сімейними обставинами. На території домоволодіння де він тимчасово перебував, автомобіль в гаражі та виявив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль ВАЗ 211440 д.н.з. НОМЕР_2 та незаконно заволодів транспортним засобом. По поверненню до військової частини його зупинили на блок посту і затримали авто. Автомобіль повернули власнику. В скоєному щиро кається, просить не позбавляти його волі.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим його вина у фактично скоєному підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, безпосередньо дослідженими судом в процесі судового розгляду, а саме:

- постановою начальника відділення №3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 18.04.2024 року про визнання і приєднання до справи речових доказів, а саме: транспортного засобу ВАЗ 211440, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ключів від автомобіля, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 ;

Оцінивши в сукупності, досліджені судом докази, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує:

- по епізоду заволодіння офіційним документом, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу - за ч. 1 ст.357 КК України - викрадення офіційного документу;

- по епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом за ч.2 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у інше сховище.

Суд, провівши у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, забезпечивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши, надані сторонами кримінального провадження докази, давши їм, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, належну оцінку - суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні дій за пред`явленими йому обвинуваченнями та правильність кваліфікації дій обвинуваченого за пред`явленим обвинуваченням.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, військовослужбовець військової служби, який проходить військову службу на посаді водія-сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти інженерно-саперного батальйону військової частини, військове звання - солдат. За місцем реєстрації і за місцем проходження військової служби характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом на підставі ст. 66 КК України визнається його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом на підставі ст.67 КК України не встановлено.

Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до п.п. 2,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання, суд всебічно враховує фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності, враховуючи їх індивідуальний ступінь, особливості конкретного злочину та обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків, цінність тих суспільних відносин на які посягає винний, тяжкість наслідків (характер посягання), спосіб посягання форма й ступінь вини наявність кваліфікуючих ознак.

Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується нормами ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості, суспільної небезпечності та наслідки вчинених ним злочинів, дані про особу обвинуваченого, який злочин вчинив вперше, не одружений, є військовослужбовцем, добровільно відшкодував завданого збитку.

За таких обставин, з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, йому слід призначити покарання, у виді позбавлення волі в межах покарання передбаченого санкцією ч.2 ст.289 КК України, без реального відбування призначеного покарання, однак, в умовах здійснення обов`язкового контролю за подальшою його поведінкою, при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього додаткових обов`язків, передбачених законом при застосуванні ст. 75 КК України. Обмежень для призначення даного виду покарання - судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отже, судові витрати по проведенню під час досудового розслідування експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлено.

Запобіжний захід в цьому кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого не обирався.

Питання щодо речових доказів, судом вирішується у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 357, ч.2 ст.289 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді одного року обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України - у виді позбавлення волі строком на п`ять років .

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного за вироком покарання у виді позбавлення волі - звільнити з випробуванням, з іспитовим строком два роки.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави ( стягувач платежу Держава, код доходів 24060300, отримувач платежу ГУК Харків, обл./МТГ Харків/24060300, п/рахунок UA0020649, код отримувача (ЄДРПОУ) 25574728, банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998) 500 гривень в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи.

Речові докази, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , а саме: транспортний засіб ВАЗ 211440, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ключі від автомобіля по набранню вироком законної сили вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1