ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

29 липня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_3 про привід свідка у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

встановив:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про привід свідка ОСОБА_6 , який не з`являється у судове засідання, а також зазначив, що відповідно до рапорту відносно судового виклику свідка, останній повідомив, що за станом здоров`я не може прибути у судове засідання.

У судовому засіданні сторона захисту підтримала заявлене прокурором клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо клопотання прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження для забезпечення мети досягнення дієвості цього провадження є привід.

Відповідно до ст. 139 КПК України якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, який був встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив причини свого неприбуття до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано примусовий привід.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений час. Привід може бути застосований до свідка.

Враховуючи те, що свідок ОСОБА_6 у судове засідання не з`являється, про поважні причини неявки суд не повідомляв, існує необхідність допиту свідка в судовому засіданні для встановлення та дослідження всіх обставин справи, виходячи з того, що суд у відповідності до вимог КПК України повинен сприяти учасникам кримінального провадження у здійсненні їх процесуальних прав, суд приходить до висновку про необхідність застосувати примусовий привід до вищезазначеного свідка для його допиту у судовому засіданні.

Водночас, ч. 1 ст. 318 КПК України передбачено, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Стаття 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Разом із цим, суд звертає увагу, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається в даному випадку на прокурора, проте стороною обвинувачення не вжито заходів з метою оперативного судового розгляду справи та дослідження наявних у сторони обвинувачення доказів.

Так, згідно з вимогами ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення судового провадження у розумні строки забезпечує суд.

Як слідує зі змісту даної статті критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.

Дотримання розумного строку розгляду провадження є елементом справедливого судового розгляду в розумінні ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.

У п. 116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 р. у справі «Вергельський проти України» Суд зазначив, що розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів. Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж «розумного строку» (рішення від 06.09.2005 р. у справі «Павлюлінець проти України»).

Для визначення розумності строків кримінального провадження важливе значення має не тільки судове провадження у суді першої інстанції, а й провадження в апеляційній та касаційній інстанціях. У п. 97 рішення Європейського суду з прав людини від 16.09.2010 р. у справі «Вітрук проти України» зазначено, що «в кримінальних справах «розумний строк», передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було «пред`явлено обвинувачення», тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочинів. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце «суттєве погіршення становища (підозрюваного)», чи ні. Щодо закінчення «відповідного строку», то в кримінальних справах період, передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п.70 рішення ЄСПЛ у справі «Меріт проти України» (Merit v. Ukraine))».

Згідно ч.1, ч.2 ст.114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

З огляду на вище викладене, враховуючи принципи змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів та у доведеності перед судом їх переконливості, які, на думку суду, не будуть порушені, оскільки стороною обвинувачення заявлено про наявність певних доказів та запропоновано включити їх до порядку дослідження, тобто суд не вимагає надання інших доказів, про які не заявляв прокурор, однак представлення їх суду прокурором, зокрема забезпечення явки для допиту свідка сторони обвинувачення не здійснюється протягом тривалого часу, що призводить до затягування розгляду справи, та не дозволяє суду здійснити дослідження доказів у повному обсязі.

За таких обставин, враховуючи той факт, що справа знаходиться на розгляді в Приморському районному суді м. Одеси з 21.07.2023 року, а дослідження доказів триває достатньо тривалий час, при цьому обвинувачений весь час судового розгляду перебуває під вартою, суд вважає за необхідне, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, встановити стороні обвинувачення строк для подання до суду доказів у даному кримінальному провадженні, а саме: забезпечити присутність свідка обвинувачення ОСОБА_6 для його безпосереднього допиту в судовому засіданні, до 19 серпня 2024 року.

Керуючись ст.ст. 369-372, 376 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 задовольнити.

Здійснити примусовий привід в судове засідання, яке відбудеться об 11:30 год. 19 серпня 2024 року у залі судових засідань №106 Приморського районного суду м. Одеси за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 33, свідка:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Організацію та контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , який підтримує публічне обвинувачення по даному кримінальному провадженню.

Встановити стороні обвинувачення, строк для подання суду доказів у кримінальному провадженні № 0000864 від 21.06.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України до 19 серпня 2024 року.

Роз`яснити стороні обвинувачення, що у випадку не виконання нею своїх обов`язків подання доказів на підтвердження обвинувачення ОСОБА_5 , у встановлений судом строк, розгляд кримінального провадження буде здійснюватись на підставі наявних доказів у суду станом на кінець граничного строку подання доказів.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду кримінального провадження.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

29.07.2024

Єдиний унікальний номер справи: №522/14499/23

Номер провадження № 1-кп/ 522/2422/24

Головуючий суддя ОСОБА_1