Оболонський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кп/756/867/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № № 0002194 від 16.06.2023 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, фізичної особи-підприємця, не одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.06.2023 року приблизно о 06.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тримаючи в правій руці ніж, умисно наніс множинні удари лезом ножа в область тіла ОСОБА_8 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді: колото-різаних ран, - в потиличній ділянці зліва, на передній поверхні лівої вушної раковини від рівня порожнини з переходом на середню третину закрутка і задню поверхню, в тім?яній ділянці справа, в надлопатковій ділянці зліва з переходом на передню поверхню плечового суглобу, на зовнішній поверхні лівого плеча у середній третині, на задній поверхні лівого плеча у середній третині, на зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині, на зовнішній поверхні лівого плечового суглобу, на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині, на передній поверхні лівого плеча у нижній третині, на переднє-зовнішній поверхні правого передпліччя у нижній третині. Вказані тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі, які спричинили короткочасний розлад здоров?я. Після того, як ОСОБА_8 почав оборонятись, ОСОБА_4 вистрибнув з вікна вказаної квартири, що знаходиться на другому поверсі, та покинув місце вчинення злочину. Потерпілого було доставлено до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», де йому надали медичну допомогу.

Згідно з обвинувальним актом, дії ОСОБА_4 були кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, як незакінчений замах на вбивство, тобто умисне заподіяння смерті іншій людині.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав, пояснив, що з ОСОБА_9 вони познайомились на початку 2023 року, у них були хороші відносини, спілкувались майже кожного дня, конфліктів не було. Вони разом періодично вживали марихуану і амфетамін. Того дня, він приїхав до ОСОБА_10 , вони зустрілись приблизно о 22.30 год. на площадці біля його будинку в колі знайомих, трохи поспілкувались, після чого зайшли до ОСОБА_10 додому. Він попросив ОСОБА_10 переночувати у нього, і той дозволив, раніше він вже залишався у ОСОБА_10 . Він сам постелився у кімнаті і ліг спати, а ОСОБА_10 залишився у іншій кімнаті. Близько о 03.00 год. він прокинувся від дзвінка, його по роботі попросили відправити відеозапис. Тоді він пішов до ОСОБА_10 у кімнату, попросив у нього телефон, оскільки той відеозапис був на телефоні ОСОБА_10 , відправив відео, яке попросили, і далі ліг спати. Близько 06.00 год. він прокинувся зайшов до ОСОБА_10 в кімнату, ОСОБА_10 не спав, дивився в телефон. Зовнішніх ознак того, що ОСОБА_10 вживав наркотичні засоби, він не бачив. Він сів на диван, на якому лежав ОСОБА_10 , і вони 10-15 хвилин спілкувались на звичайні побутові теми. Після цього, ОСОБА_10 почав промовляти, що хоче його вбити. Потім ОСОБА_10 взяв ніж зі столику біля дивану і піднявся, він теж встав. ОСОБА_10 почав намагатись наносити йому удари ножом в область грудей, але попадав по руках, було три таких удари, від чого у нього на руках залишились порізи. В якийсь момент вони зблизились і почали боротись. Ніж, який був у ОСОБА_10 , опинився на підлозі, як саме не пам`ятає. Тоді ОСОБА_10 вибіг з кімнати і через декілька секунд прийшов з іншим ножом в руці. ОСОБА_4 підібрав той ніж, який був на підлозі, але удари один одному не наносили, а почали боротись, в той момент ніхто нікому удари не наносив. Потім впали на ліжко, ОСОБА_4 лежав зверху на ОСОБА_10 і наніс йому один удар ножом в плече. ОСОБА_10 казав «Я тебе вб?ю». Далі вони боролись на дивані, перевернулись і ОСОБА_10 вже був зверху на тому ж дивані. Коли ОСОБА_10 був зверху, він давив ОСОБА_4 в очі, а той зі страху наносив ще декілька ударів в плече. В якийсь момент ОСОБА_4 вдалось злізти з дивану, і він пішов до іншої кімнати, у якій ночував, та побачив, що ОСОБА_10 пішов за ним. На ОСОБА_10 і на собі він бачив кров. Тоді, ОСОБА_4 закрився в кімнаті і тримав ручку двері. З іншої сторони він почув стукіт в двері. Побоюючись за своє життя, він відпустив двері, відчинив вікно, сів на підвіконня, попередньо встиг забрати телефон, який заряджався, і коли ОСОБА_10 відчинив двері та зайшов у кімнату з ножом, ОСОБА_4 вистрибнув з вікна разом з ножом, без взуття. Ніж він одразу викинув в смітник поряд. Після цього ОСОБА_4 пішов додому, потім звернувся до адвоката, і в той же день, приблизно о 16.00 год. приїхав до поліції. Також, він зв`язувався з ОСОБА_10 , щоб дізнатись який у нього стан. ОСОБА_4 вважає, що ОСОБА_10 знаходився під дією якихось наркотичних чи психотропних речовин, або такий стан міг бути викликаний їх регулярним вживанням. Чому він пішов до кімнати, а не на вихід з квартири, пояснює шоковим станом. Йому пропонували пройти огляд для визначення стану сп`яніння, але він відмовився від огляду, оскільки хотів їхати в лікарню, оскільки йому була потрібна медична допомога через поранення рук. Зазначає, що визнає свою винуватість у спричиненні потерпілому тілесних ушкоджень, але ніякого наміру його вбивати у нього не було, він захищався від нападу.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що з ОСОБА_4 вони були знайомі 3-4 місяці до цих подій, часто зустрічались, разом періодично вживали амфетамін, марихуану і алкоголь, у них були дружні відносини. В той день ОСОБА_4 приїхав до нього близько о 23.00 год. Вони поспілкувались на вулиці, потім ОСОБА_8 зібрався додому, і вони пішли разом. ОСОБА_4 по дорозі попросив залишитись у нього, і він дозволив. На той час він проживав сам, мати була за кордоном. ОСОБА_4 у магазині купив собі слабоалкогольний напій 0,5 л. Вони разом прийшли у квартиру, раніше ОСОБА_4 був у нього вдома. ОСОБА_8 виділив ОСОБА_4 кімнату на ніч, вони трохи поспілкувались, і ОСОБА_8 пішов до себе в кімнату і ліг спати. Десь о 03.00 год. ОСОБА_4 прийшов і попросив у нього телефон, щоб надіслати відеозапис, він зняв якесь відео з його телефону і пішов спати. Щоб ОСОБА_4 заходив на кухню, він не бачив. Приблизно о 06.30 год. ОСОБА_8 прокинувся від шоку, був порізаний, ОСОБА_11 стояв на колінах над ним на дивані з ножом в руці, ОСОБА_8 побачив, що був у крові, і побачив, що ОСОБА_4 наніс йому 3-4 удари ножом в руку і по вуху. Тоді ОСОБА_8 узяв ОСОБА_4 за руки і відштовхнув. ОСОБА_4 йому нічого не казав, чи казав щось ОСОБА_8 , не пам?ятає, йому було страшно. Потім ОСОБА_8 , розуміючи, що треба захищатись, побіг на кухню, взяв там ніж, ОСОБА_4 пішов за ним. Він розвернувся до ОСОБА_4 з ножом в руці, і після цього той побіг до кімнати, в якій ночував, а ОСОБА_8 пішов за ним. ОСОБА_4 відчинив вікно і вистрибнув з вікна з другого поверху. Потім ОСОБА_8 взяв телефон, йому написав повідомлення сусід, запитав чи все нормально, на що ОСОБА_8 попросив його прийти. Той зайшов, побачив ОСОБА_8 у крові, і викликав поліцію. В кімнаті залишились речі ОСОБА_11 - кросівки, блокнот, сумка, павербанк, куртка. Карточки, зокрема карта KLO були потерпілого. Зазначає, що ОСОБА_11 був у неадекватному стані, в той вечір він не бачив, щоб ОСОБА_4 вживав якісь наркотичні речовини, разом вони також нічого не вживали, ОСОБА_8 тільки випив пляшку пива. ОСОБА_4 він жодних тілесних ушкоджень не наносив. Всі удари ОСОБА_4 наніс йому в одному положенні, коли ОСОБА_8 лежав на дивані. Причин для агресії у ОСОБА_4 не було, вважає, що той знаходився під дією наркотичних або психотропних речовин. Ніж, з яким ОСОБА_4 вистрибнув з вікна, ОСОБА_8 в руках не тримав, і жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не наносив. Раніше з боку ОСОБА_4 не було агресивної поведінки. Визнає, що були випадки, коли він ( ОСОБА_8 ) під час вживання наркотичних речовин перебував у неадекватному стані.

Під час судового розгляду, суд дослідив такі докази:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно з яким 16.06.2023 року були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України за фактом нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 17.06.2023 року, згідно з яким ОСОБА_8 повідомив, що 15.06.2023 року приблизно о 06.30 год. ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 наніс йому 13 ножових ударів в область лівого плеча;

- протокол огляду місця події від 16.06.2023 року, акт про застосування службової собаки, згідно з якими слідчий ОСОБА_13 із застосуванням службового собаки провела огляд прибудинкової території багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , та в урні біля під`їзду № 1 виявлено предмет, схожий на кухонний ніж з рукояткою чорного кольору, зі слідами РБК на лезі і рукоятці;

- протокол огляду місця події від 16.06.2023 року, згідно з яким слідчий ОСОБА_14 в присутності понятих, з дозволу працівника (гардеробниці) ОСОБА_15 , провів огляд у приміщенні КНП «КМКЛ ШМД» за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, та у приміщенні гардеробу вилучені особисті речі потерпілого ОСОБА_8 - чорна сірого кольору з капюшоном, сірі і чорні шорти, чорні труси зі слідами РБК, мобільний телефон «Iphone» та інші речі;

- протокол огляду місця події від 17.06.2023 року, згідно з яким слідчий ОСОБА_16 в присутності двох понятих та з письмової згоди ОСОБА_8 та власника квартири ОСОБА_17 , провела огляд квартири АДРЕСА_4 , під час якого в кімнаті № 2 вилучено, зокрема пляшки з під алкоголю, змив з підлоги зі слідами РБК, покривало зі слідами РБК, з балконного приміщення вилучено зігнуту пляшку; з кімнати № 3 вилучено годинник, сумку чорного кольору, футболку сірого кольору, картку з нашаруванням речовини білого кольору, купюру 20 гривень згорнуту в трубочку, змив порошкоподібної речовини, змиви з підлоги та з ручки вікна речовини бурого кольору; з приміщення кухні вилучено поліетиленовий пакет з нашаруванням порошкоподібної речовини, змив порошкоподібної речовини, дві порізані навпіл пляшки, один предмет схожий на ніж, змив речовини бурого кольору з підлоги кухні;

- копія картки виїзду швидкої медичної допомоги, отриманої на запит слідчого, де зафіксовано надання медичної допомоги ОСОБА_8 16.06.2023 року, приїзд на місце о 06.55 год. за адресою: АДРЕСА_2 , множинні колото-різані поранення голови, лівого плеча, був доставлений для госпіталізації;

- протокол огляду мобільного телефона марки Iphone 7, який належить потерпілому ОСОБА_8 , у якому встановлено контакт «ОСОБА_21» ( ОСОБА_4 ), переписку між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 на побутові теми, дати вказаної переписки відсутні;

- ухвала слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 22.06.2023 року, якою накладено арешт на речові докази;

- відеозаписи з портативних відеореєстраторів працівників патрульної поліції, які прибули на виклик 16.06.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 , протокол огляду двох відеозаписів від 23.10.2023 року. Вказані відеозаписи були дослідженні в судовому засіданні, та встановлено, що на них зафіксовано як що поліцейські приїхали на виклик, зайшли в квартиру о 06.49 16.06. в квартирі їх зустрів ОСОБА_8 , який прижимав рушник до плеча, був у крові, одягнутий в труси, в квартирі на підлозі також сліди крові, продемонстрував поранення на плечі поліцейським та повідомив, що він спав, у нього ночував товариш, прокинувся, а той його різав. Далі приїхала бригада швидкої медичної допомоги.

- протокол проведення слідчого експерименту від 21.06.2023 року та відеозапис цієї слідчої дії за участю потерпілого ОСОБА_8 , згідно з якими, ОСОБА_8 у квартирі АДРЕСА_4 показав, як вони з ОСОБА_4 зайшли, показав кімнату, у якій ночував ОСОБА_4 . Під час слідчого експерименту у кімнаті потерплий вказав на речі - блокнот, павербак і куртку, які належали ОСОБА_4 . Також показав, де він спав у іншій кімнаті. Конфліктів між ними не було. Також продемонстрував, як спав на дивані на правому боці, прокинувся і побачив ОСОБА_4 який стояв на колінах на дивані біля нього і наносив удари ножом в ліве плече, в область лівого вуха. Тоді він показав, як схопив за руки і відштовхнув з дивана ОСОБА_4 , встав, тримав його за руки, потім відійшов від нього в коридор, а ОСОБА_4 йшов за ним з ножом та розмахував ним. Він прийшов на кухню і взяв ніж, ОСОБА_4 почав тікати у кімнату, у які спав. Коли ОСОБА_8 зайшов у кімнату, ОСОБА_4 сидів на підвіконні, вікно було відчинено, і одразу стрибнув вниз.

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 16.06.2023 року, згідно з яким ОСОБА_4 повідомив, що 16.06.2023 року приблизно о 06.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 наніс йому тілесні ушкодження ножом;

- заява ОСОБА_4 від 16.06.2023 року, згідно з якою він відмовляється від огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння у зв`язку з необхідністю звернутись до медичного закладу;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно з яким потерпілий ОСОБА_8 вказав на ОСОБА_4 як на особу, яка здійснила замах на його вбивство;

- п`ять відеофайлів на флеш-носії протокол огляду цих файлів від 23.10.2023 року, наданих слідчому захисником ОСОБА_6 . Судом встановлено, що на вказаних відеозаписах зафіксована неадекватна поведінка ОСОБА_8 стосовно ОСОБА_4 під час проведення ними дозвілля;

- протокол проведення слідчого експерименту від 13.07.2023 року і відеозапис цієї слідчої дії за участю підозрюваного ОСОБА_4 , згідно з якими підозрюваний ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , показав, як вони з потерпілим зайшли до квартири, показав кімнату, у якій він ночував, виявлено блокнот, павербак і куртку ОСОБА_4 , показав, де він спав у іншій кімнаті. Далі показав, де о 06.00 год. лежав ОСОБА_8 на дивані, і де сидів він, вони спілкувались, після чого ОСОБА_8 почав промовляти, що хоче вбити ОСОБА_4 , біля дивану було два столика, з одного ОСОБА_8 узяв ніж, підвівся, ОСОБА_4 теж підвівся, та намагався наносити удар ножем ОСОБА_4 в область грудей, але не попав, другий удар попав ОСОБА_4 по руці, якою він захищався. Коли ОСОБА_8 наносив третій удар, він перехватив його за руку, йому вдалось забрати ніж і він кинув його на підлогу. Однак ОСОБА_8 вибіг і взяв (мабуть на кухні) інший ніж, з яким повернувся у кімнату. Тоді ОСОБА_4 підібрав ніж, який лежав на підлозі, після цього вони один одному удари не наносили, зблизились і опинились на дивані, ОСОБА_4 був зверху. Як саме вони опинились на дивані, тримаючи кожен ніж, ОСОБА_4 пояснити і продемонструвати не зміг. Плюта продемонстрував, як на дивані, зверху ОСОБА_8 , він наніс потерпілому один удар ножом в ліве плече. Потім вони боролись, і вже ОСОБА_8 був зверху, тримали один одного за руки, тоді ОСОБА_8 давив в очі ОСОБА_4 , потім відпустив руку, у якій ОСОБА_4 тримав свій ніж, і двома руками почав притискати свій ніж до ОСОБА_4 . Вільною рукою ОСОБА_4 , лежачи, наніс потерпілому ще 4-5 ударів в область лівої руки. Після цього, він опинився зверху, встав з дивана, і побіг у кімнату, в якій ночував, зачинив двері і притискав ручку двері, а ОСОБА_8 стукав у двері. Тоді, ОСОБА_4 забрав телефон із зарядки, відсунув штори, відчинив вікно, сів на підвіконня, і лише коли ОСОБА_8 зайшов у кімнату, він вистрибнув з вікна з другого поверху.

- протоколи отримання біологічних зразків для експертизи від 17.06.2023 та 21.06.2023 року, згідно з якими потерпілий ОСОБА_8 надав зразки крові та слини для проведення експертизи;

- протоколи отримання зразків для експертизи від 13.07.2023 року, згідно з якими ОСОБА_4 надав зразки крові і слини для експертизи;

- висновок експерта № 081-366-2023, згідно з яким на кофті, шортах чорного кольору, рушнику виявлено кров людини, що не виключає її походження від ОСОБА_8 . Даних про можливість походження цієї крові від ОСОБА_4 результатами дослідження не отримано.

- висновок експерта № 081-368-2023, згідно з яким на чоловічих трусах виявлено кров людини, що не виключає її походження від ОСОБА_8 . Даних про можливість походження цієї крові від ОСОБА_4 результатами дослідження не отримано.

- висновок експерта № 081-369-2023, згідно з яким на куртці виявлено кров людини, що не виключає її походження від ОСОБА_8

- висновок експерта № 081-371-2023, згідно з яким в змивах бурої речовини з підлоги коридору, підлоги кімнати № 2, підлоги кімнати № 3, підлоги кухні, знайдена кров людини, яка могла походити від потерпілого ОСОБА_8 та не могла походити від ОСОБА_4 . В змиві з ручки вікна кімнати № 3 знайдена кров людини. Якщо ця кров походить від однієї людини, то нею міг бути ОСОБА_4 та не міг бути потерпілий ОСОБА_8

- висновок експерта № 081-371-2023, згідно з яким на плямі в футболці кров людини не виявлена.

- висновок експерта № 081-367-2023, згідно з яким на наданому на дослідженні простирадлі виявлена кров людини, що не виключає її походження від ОСОБА_8

- висновок судової молекулярно-генетичної експертизи від 22.09.2023 року № СЕ-19/111-23/41774-БД, згідно з яким:

1) на наданому на дослідженні предметі, схожому на ніж, умовно позначеному як «І» (ніж вилучений зі смітника), а саме клинку, руків`ї виявлено кров людини та клітини з ядрами.

2) генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами на руків?ї предмета, схожого на ніж «І» збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_4 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 . Походження вказаних слідів крові та клітин з ядрами на руків?ї предмету, схожому на ніж від ОСОБА_8 виключається.

3) генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами на клинку предмета, схожому на ніж «І» , є змішаними та збігаються між собою, містять генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_4 та ОСОБА_8

4) на наданому на дослідженні предметі, схожому на ніж, умовно позначеному як «ІІ» (ніж, вилучений в квартирі), виявлено кров людини і клітин з ядрами.

5) генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами на руків?ї, клинку предмета, схожого на ніж «ІІ» збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_4 . Походження вказаних слідів крові та клітин з ядрами на руків?ї, клинку предмету, схожому на ніж, від ОСОБА_4 виключається.

- висновки експерта від 04.08.2023 № СЕ-19/111-23/39665-Д, та від 03.11.2023 № КСЕ-19/111-23/39665-НЗПРАП, згідно з якими на поверхні медичного шприца з ватою всередині виявлено слід руки, який непридатний для ідентифікації особи. В нашаруваннях порошкоподібної речовини білого кольору на внутрішній поверхні пакету з пазовим замком та картці з написами KLO виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,0010 та 0,0001 г. На інших наданих на дослідження предметах, наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів не виявлено.

- ухвала слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 16.08.2023 року, якою слідчому надано тимчасовий доступ до медичної документації ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , протокол тимчасового доступу від 25.08.2023 року до вказаних документів;

- висновок судово-медичного експерта № 042-1406-2023, згідно з яким:

1) у ОСОБА_8 були такі ушкодження: колото-різані рани - в потиличній ділянці зліва, на передній поверхні лівої вушної раковини від рівня порожнини з переходом на середню третину закрутка і задню поверхню, в тім`яній ділянці справа, в надлопатковій ділянці зліва з переходом на передню поверхню плечового суглобу, на зовнішній поверхні лівого плеча у середній третині, на задній поверхні лівого плеча у середній третині, на зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині, на зовнішній поверхні лівого плечового суглобу, на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині, на передній поверхні лівого плеча у нижній третині, на переднє-зовнішній поверхні правого передпліччя у нижній третині, які утворились від 13 дій травмуюючого предмета, якому притаманні колюче-ріжучі властивості. Вказані тілесні ушкодження кваліфіковані, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менше 21 доби.

2) Характер і локалізація виявлених тілесних ушкоджень не суперечить обставинам їх отримання, продемонстрованим під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8

3) Характер, локалізація, кількість виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень частково відповідають обставинам, продемонстрованим під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4

- висновок судово-медичного експерта № 042-1407-2023, згідно з яким:

1) у ОСОБА_4 виявлені такі тілесні ушкодження: різані рани - на долонній поверхні правої кисті в ділянці підвищення 1-ого пальця, на тильній поверхні лівої кисті в проекції проксимальної фаланги 2-ого пальця; синець в ділянці куприка. Вказані тілесні ушкодження кваліфіковані, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я на строк понад 6 але менше 21 доби.

2) Характер і локалізація виявлених ушкоджень не суперечать обставинам їх отримання, продемонстрованим під час проведення слідчого експерименту.

3) Виявлені тілесні ушкодження знаходяться у анатомічних ділянках, доступних для власного спричинення.

- висновок судово-психіатричного експерта № 1029 від 31.10.2023 р., згідно з яким у період правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , він не виявляв ознак будь-якого психічного розладу, не перебував у стані тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час ОСОБА_4 не виявляє ознак залежності внаслідок вживання спиртних напоїв або наркотичних засобів. Також, ОСОБА_4 не перебував у вираженому емоційному стані, а також у стані фізіологічного афекту. Особливостей характеру, які істотно впливають на його поведінку, не виявлено.

- висновок судово-психіатричного експерта № 1135 від 01.11.2023 р., згідно з яким у період правопорушення, відносно нього, ОСОБА_8 він не виявляв ознак будь-якого психічного розладу, не перебував у стані тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_8 не виявляє клінічних ознак залежності внаслідок вживання спиртних напоїв або наркотичних засобів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що 16.06.2023 року у складі наряду патрульної поліції приїхав на виклик за адресою: АДРЕСА_2 . Коли зайшов до квартири, побачив багато слідів крові в кімнаті на підлозі і ліжку, в коридорі, також на самому потерпілому. Потерпілий пояснив, що у нього ночував товариш, спали у різних кімнатах, о 06.30 год. прокинувся від того, що відчув больові відчуття і побачив, як товариш бив його ножом, потім той вистрибнув з вікна другого поверху. На потерпілому бачив поранення в районі плеча і шиї, було більше десяти ушкоджень. Через деякий час приїхала бригада швидкої медичної допомоги. Потерпілий перебував у шоковому стані, але відповідав на питання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що проживає по АДРЕСА_3 , є сусідом потерпілого зверху, знайомі близько трьох років. Декілька разів разом з потерплим і ОСОБА_4 вживали наркотичні засоби. Прокинувся о 06.40 і почув якийсь шум зверху, потім був 1-2 хвилини почув звук як щось впало біля вікна, побачив, як хтось убігає, написав повідомлення чи все гаразд, він відповів зайди до мене. Через 1-2 хвилини піднявся до потерпілого, побачив сліди крові на підлозі, в кімнаті на шторах, він викликав швидку і поліцію. Потерпілий повідомив, що на нього сплячого напав знайомий, свідок його теж знав. Тримався за ліве вухо, на тілі також було ушкодження. Спочатку приїхала поліція, потім швидка медична допомога.

Дослідженими судом доказами у сукупності і взаємозв`язку, поза розумним сумнівом підтверджено, що обвинувачений ОСОБА_4 умисно наніс потерпілому ОСОБА_8 всього тринадцять ударів ножем, чим спричинив йому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я потерпілого.

Під час розгляду справи стороною захисту заявлено про недопустимість в якості доказів протоколу огляду місця події від 16.06.2023 р., протоколу огляду місця події від 17.06.2023 р., протоколу огляду речей від 21.06.2023 р., протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.06.2023 р., протоколу огляду документів від 23.10.2023 р., протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 , а також інших доказів, зокрема висновків експертиз, як похідних.

Суд враховує, що Верховний Суд у своїх постановах неодноразово висловлювався з приводу критеріїв визнання доказів недопустимими, а саме зазначав, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. Відповідно до частини 1 статті 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а саме відомості (фактичні дані), які отримані саме завдяки такому порушенню. Тобто закон вимагає встановити прямий причинний зв`язок між порушенням прав людини іотриманими доказами (постанови Верховного Суду у справі № 754/2818/20 від 13.12.2021, у справі № 759/5613/20 від 22.03.2023).

Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо недопустимості в якості доказу протоколу огляду від 16.06.2023 року, який проводився у приміщенні закладу медичної допомоги, і яким були вилучені особисті речі потерпілого, зокрема зі слідами крові, оскільки фактично такий огляд проводився зі згоди працівника закладу, який на законній підставі на той час володів вказаними речами, огляд обмежився виключно особистими речами потерпілого, та в судовому засіданні потерпілий підтвердив свою згоду із вилученням цих речей. Хоча протокол огляду дійсно не містить відомостей про спобіг упакування вилучених речей, однак до протоколу додані їх фотознімки, зокрема і мобільного телефону потерпілого. А тому, відсутні підстави стверджувати, що така слідча дія проведена з істотним порушенням прав людини, зокрема обвинуваченого.

З цих же підстав, не підлягають задоволенню доводи захисника щодо визнання недопустимим протоколу огляду мобільного телефону від 21.06.2023 року. При цьому, потерпілим та іншими учасниками справи не заперечувалось, що вказаний мобільний телефон дійсно належав потерпілому ОСОБА_8 , і заявлені захисником доводи не ставлять під сумнів достовірність отриманих слідством доказів.

Також, суд вважає необґрунтованими посилання сторони захисту на відсутність згоди власника житла на проведення огляду квартири 17.06.2023 року, оскільки в матеріалах справи містяться заяви від власника і ОСОБА_8 , який також є законним володільцем квартири, у яких дозволено провести таку слідчу дію. Крім того, мати потерпілого, яка є власницею квартири, була відсутня на території України в той час, але надала свою згоду засобами електронного зв`язку.

Судом не встановлено порушення порядку проведення огляду квартири від 17.06.2023 року, та що могло би бути наслідком визнання такої слідчої дії недопустимим доказом. Відеозапис вказаної слідчої дії в достатній мірі відтворює проведену слідчу дію.

Слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_8 21.06.2023 р. проведений із дотриманням порядку, встановленого КПК України. Не зазначення у протоколі оперативних співробітників, як учасників слідчої дії, не може свідчити про істотні порушення, які би мали наслідком недопустимість такого доказу. Відсутність окремого протоколу огляду і вилучення віднайдених під час слідчого експерименту особистих речей обвинуваченого ОСОБА_4 , не є достатньою підставою для визнання слідчої дії або вилучених речей недопустимими доказами, та не дозволяє суду сумніватись в достовірності їх змісту. Крім того, сам обвинувачений не заперечував належність йому вказаних речей.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.06.2023 р. проведений уповноваженою посадовою особою на підставі доручення слідчого від 17.06.2023 р. на проведення такої слідчої дії. Суд відхиляє посилання захисника на відсутність окремих реквізитів такого доручення, як такі, що не ґрунтуються на положеннях КПК України.

Також, суд відхиляє доводи захисника щодо недопустимості протоколу огляду відеозаписів з портативних камер поліцейських від 23.10.2023 р., оскільки такі докази були надані Управлінням патрульної поліції на підставі запиту слідчого в порядку статті 93 КПК України, а відсутність їх опечатування не спростовує зафіксованої на них інформації, та не викликає у суду сумніву щодо її достовірності та відповідності дійсному ходу подій.

З урахуванням вищенаведених висновків суду, відсутні підстави також для визнання недопустимими і заявлених стороною захисту похідних доказів. Інші доводи сторони захисту, які стосуються недопустимості доказів, суд вважає необґрунтованими, оскільки вони не дають підстав для визнання їх недопустимими за правилами статті 87 КПК України.

Надаючи оцінку версії обвинуваченого щодо обставин нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, суд зазначає таке.

У цій справі обвинувачений і потерпілий повідомили суду про різні обставини нанесення потерпілому тілесних ушкоджень. Зокрема, обвинувачений стверджував, що потерпілий першим напав на нього з ножом і порізав йому руку, та весь час обвинувачений лише захищався від потерпілого.

Суд звертає увагу, що відповідно до висновку судово-медичного експерта № 042-1407-2023, у обвинуваченого дійсно було виявлено тілесне ушкодження у виді порізу на руці.

Відповідно до висновку експерта № 081-371-2023, на ручці вікна квартири, яке відчиняв обвинувачений ОСОБА_4 , перед тим, як вистрибнути з нього, дійсно виявлена кров, яка могла належати обвинуваченому. Наведене доводить, що обвинувачений ОСОБА_4 дійсно отримав тілесне ушкодження у виді порізу руки під час перебування в квартирі. Також, за тим же висновком експерта не виключається отримання обвинуваченим вказаного тілесного ушкодження за обставин, продемонстрованих ним під час слідчого експерименту.

Водночас, суд приймає до уваги, що згідно з висновком судової молекулярно-генетичного експертизи, на руків?ї ножа, який було вилучено зі смітника, і яким, за версією обвинуваченого, потерпілий намагався наносити йому удари, виявлено клітини букального епітелію лише обвинуваченого.

Крім того, під час слідчого експерименту потерпілий продемонстрував, яким чином обвинувачений наносив йому тілесні ушкодження, та згідно з висновком судово-медичного експерта № 042-1406-2023 вони могли бути спричинені за повідомлених потерпілим обставин. Водночас, згідно із зазначеним висновком експерта, характер, локалізація, кількість виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень лише частково відповідають обставинам, продемонстрованим обвинуваченим під час проведення слідчого експерименту.

Суд критично оцінює відомості, отримані під час слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки під час відтворення обставин нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, обвинувачений не зміг показати, яким чином, за його версією, вони з потерпілим, обидва тримаючи в руках ножі, опинились на дивані, і обвинувачений опинився зверху. Також, обвинувачений показав, що наніс потерпілому лише 4-5 ударів в область плеча, що не пояснює походження тринадцяти ножових поранень, зокрема в область лівого вуха та в надлопатковій ділянці. Крім того, є вочевидь непереконливими доводи обвинуваченого, що після того, як потерпілий, намагався зайти в кімнату, і обвинувачений тримав двері, ОСОБА_4 , відпустивши ручку двері, встиг за короткий проміжок часу - до того, як потерпілий відчинив двері і зайшов до кімнати, вчинити таку кількість дій, як забрати мобільний телефон, підійти до вікна, розсунути штори, відчинити вікно, сісти на підвіконня, і лише потім потерпілий, який за версією ОСОБА_4 активно нападав на нього, зайшов до кімнати.

Крім того, суд також критично оцінює версію обвинуваченого, що потерпілий ОСОБА_8 перебував у неадекватному агресивному стані, у якому нападав на обвинуваченого, оскільки це спростовується показами свідка ОСОБА_20 , який одразу після події зв`язався з потерпілим і бачив його, показами свідка ОСОБА_19 , який через короткий проміжок часу прибув на виклик і також бачив стан потерпілого, який надавав послідовні і однакові пояснення щодо обставин нанесення йому тілесних ушкоджень. Також, на досліджених судом відеозаписах з портативних відеореєстраторів працівників поліції, не зафіксовано будь-якого агресивного чи неадекватного стану потерпілого, окрім того, який міг би бути зумовлений нанесенням йому тілесних ушкоджень.

Водночас, в кімнаті, де ночував ОСОБА_4 , були виявлені сліди амфетаміну, і ОСОБА_4 відмовився від медичного огляду на стан сп`яніння, чим позбавив можливості орган досудового розслідування перевірити, чи перебував обвинувачений під впливом наркотичних або психотропних засобів.

Надаючи оцінку відеозаписам, на яких потерпілий ОСОБА_8 поводив себе неадекватно, суд зазначає, що зафіксовані на записах події за часом не мають відношення до подій і обставин цього кримінального провадження, та не можуть свідчити на користь версії обвинуваченого.

Тому, суд вважає, що спричинення тілесних ушкоджень потерпілому відбулось саме за обставин, повідомлених потерпілим у його показах, що узгоджується з іншими дослідженими судом доказами у їх сукупності і взаємозв`язку, а версія обвинуваченого щодо нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому є неспроможною. Водночас, поріз на руці обвинуваченого, хоча і був отриманий ним у квартирі, однак з урахуванням наданої судом оцінки доказам у справі, і версії обвинуваченого, у суду відсутні підстави для висновку, що такий поріз був отриманий обвинуваченим внаслідок нападу на нього потерпілого.

Надаючи оцінку наявності в обвинуваченого умислу на вбивство потерпілого, що йому інкримінується стороною обвинувачення, суд зазначає таке.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений завдав потерпілому тринадцять ножових поранень, а також втік із квартири після того, як потерпілий сам взяв ніж.

Водночас, при визначенні наявності конкретного умислу в діях обвинуваченого на вбивство потерпілого, необхідно враховувати не тільки кількість тілесних ушкоджень, а й їх локалізацію, характер, ступінь тяжкості, наявність мотиву, а також інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Також, при наданні оцінки висунутому обвинуваченню в частині умислу на вбивство потерпілого, суд керується основоположним принципом, закріпленим у статті 62 Конституції України, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд зазначає, що згідно з показами потерпілого, коли він прокинувся, то бачив, як обвинувачений наніс йому 4-5 ударів ножем, з чого випливає, що інші 8-9 ударів ножем потерпілий отримав у сплячому стані лежачи на дивані.

Локалізація більшості нанесених потерпілому тілесних ушкоджень зосереджена на області лівого плеча, за винятком одного тілесного ушкодження лівого вуха і двох поранень тім?яної ділянки голови. Вказані тілесні ушкодження не мали характер проникаючих.

Згідно з висновком судово-медичного експерта, всі тілесні ушкодження потерпілого за ступенем тяжкості кваліфіковані як легкі, що спричинило короткочасний розлад здоров?я. Доказів того, що такі тілесні ушкодження були небезпечними для життя в момент їх заподіяння, суду не надано.

Сторона обвинувачення стверджує, що така незначна тяжкість всіх тілесних ушкоджень свідчить лише про недоведеність умислу обвинуваченого до кінця, оскільки потерпілий почав оборонятись.

Водночас, судом не встановлено, що обвинувачений, який за висновком судово-психіатричної експертизи не перебував у будь-якому психічно нестабільному стані, усвідомлював значення своїх дій і міг ними керувати, мав якісь перешкоди для того, аби за наявності умислу, нанести потерпілому, котрий спав і не чинив жодного опору, ножові поранення у життєво важливі органи.

Також, суд звертає увагу, що стороною обвинувачення не встановлено наявність в обвинуваченого будь-якого мотиву на вбивство потерпілого, і такий мотив також не був встановлений судом під час розгляду справи. Зокрема, потерпілий пояснив, що у них з обвинуваченим були дружні відносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

На переконання суду, з урахуванням встановлених судом обставин кримінального правопорушення, локалізації тілесних ушкоджень, їх характеру, тяжкості і ступеню небезпечності для життя, під час розгляду цього кримінального провадження стороною обвинувачення не було надано беззаперечних доказів, які би поза розумним сумнівом свідчили про наявність конкретного умислу в обвинуваченого на позбавлення потерпілого життя.

Водночас, враховуючи доведеність нанесення обвинуваченим потерпілому умисного легкого тілесного ушкодження, що фігурує в обставинах пред`явленого обвинувачення, суд на підставі ч. 3 ст. 337 КПК України, вважає можливим вийти за межі пред`явленого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, виключивши з формулювання обвинувачення умисел обвинуваченого на умисне вбивство та недоведеність такого злочину до кінця, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а також особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає добровільне відшкодування потерпілому завданої шкоди, про що свідчить наявна у справі розписка потерпілого.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Із наданих суду документів встановлено, що обвинувачений є раніше не судимим, за місцем проживання характеризується позитивно, був офіційно працевлаштованим та за попередніми місцями роботи характеризується позитивно, займається підприємницькою діяльністю, за місцем проживання негативної інформації про нього не надано, у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває.

Керуючись статтями 65-67 КК України, суд знаходить необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції частини 2 ст. 125 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням відсутності у обвинуваченого судимостей, наявності обставини, яка пом?якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без відбування ним покарання, а тому до призначеного судом покарання слід застосувати ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк, який буде достатнім для доведення обвинуваченим свого виправлення.

Підстави для застосування запобіжного заходу - відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, шкода потерпілому відшкодована.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта в загальному розмірі 21358,04 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

В силу ст. 174 КПК України, арешт з речових доказів слід скасувати, питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в загальному розмірі 21058 грн. 04 коп.

Скасувати арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 22.06.2023 року.

Речові докази у справі:

- мобільний телефон марки «Iphone», електронну цигарку, зв`язку ключів, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 - залишити ОСОБА_8 за належністю;

- годинник, сумка чорного кольору, кросівки, павербанк, блокнот, куртка, які належать ОСОБА_4 і зберігаються в Оболонському УП ГУНП в м. Києві (квитанція № 001769, 002057) - повернути ОСОБА_4 .

- тапці, кофта, двоє шортів, рушник, футболка сірого кольору, два ножі, які зберігаються в Оболонському УП ГУНП в м. Києві (квитанції № 001770, 002053, 002056, 002054) - повернути потерпілому ОСОБА_8

- чотири частини різних пляшок, два наперстки, обрізана пляшка, зігнута пляшка, порожні пляшки, зразок крові, чоловічі труси, шість змивів, простирадло, зразок крові ОСОБА_8 , букальний епітелій, дактилоскопічна карта, амфетамін 0,0011 г, шприц з ватою, картки, які зберігаються в Оболонському УП ГУНП в м. Києві (квитанції № 001771, 002053, 002052, 002051, 002058, 002054, 002055, 002290) - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Cуддя ОСОБА_1