Провадження № 1-кп/204/290/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000497, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Теплівка, Криничанського району Дніпропетровської області, з середньою технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Відповідно до обвинувального акту, 19.10.2022 року приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_6 , у нього виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення потерпілій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у вказаному місці та вказаний час, ОСОБА_4 наблизившись до потерпілої ОСОБА_6 , умисно наніс останній один удар лівою рукою стиснутою в кулак в область правого плеча. Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_4 , знаходячись у безпосередній близькості від потерпілої ОСОБА_6 , повалився на потерпілу зверху та шляхом здавлювання кісті спричинив тілесні ушкодження, після чого наніс не менше 9 ударів кулаком лівої та правої руки в область правої ноги потерпілої.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичного експерта № 3142е від 09.11.2022 року, були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: дев`яти синців правої верхньої та правої нижньої кінцівок, клубкової кістки справа та трьох саден тилу правої кісті, які згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та вказав, що він не визнає вину в повному обсязі та заперечує факт вчинення ним кримінального правопорушення, проте просив закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 підтримав вказане клопотання обвинуваченого.

Прокурор не заперечував щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник покладалися на розсуд суду при вирішенні клопотання обвинуваченого.

Ознайомившись зі змістом клопотання, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження в необхідному обсязі, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком суду законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилась від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому суд звертає увагу, що невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Саме таку правову позицію сформульовано Верховним Судом у справах № 552/5595/18, № 203/241/17, 730/67/16-к.

Так, дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року. Тобто указане кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків і за нього передбачено покарання менш суворе ніж обмеження волі.

Початком перебігу строку давності є дата, коли кримінальне правопорушення було вчинене. Як вбачається з обвинувального акту, датою вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України є 19.10.2022 року.

Перебіг строку давності у вищезазначеному кримінальному провадженні не переривався та не зупинявся.

Тож, враховуючи, що з 19.10.2022 року відбулось обчислення строків давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, то станом на 29.10.2024 року, минув більш, ніж дворічний строк притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Обвинуваченому ОСОБА_4 під час судового розгляду було роз`яснено суть обвинувачення, а також те, що звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не носить реабілітуючого характеру, проте обвинувачений наполягав на застосуванні до нього вказаної норми кримінального закону.

Таким чином, суд, вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності на підставі п. 1 ч. 1 ст.49 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно з вимогами ч.1 ст.129 КПК України, вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Таким чином, у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду.

Вказана позиція узгоджуються з висновками Верховного Суду у складі колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду викладеними у постанові від 10.08.2021 року по справі № 161/694/20.

За таких обставин, цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 гривень підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до положень ч.7 ст.128 КПК України, особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Запобіжні заходи не обирались. Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст.284, 286, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000497, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_6 право на звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1