Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/6493/24
У Х В А Л А

27.09.2024 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Виноградів, клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000391 від 20.09.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України ,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 19 вересня 2024 року до ч/ч ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення працівників 27 прикордонного загону підполковника ОСОБА_4 про те, що 19.09.2024 року о 09 год. 20 хв. в рамках проведення ССПО «Захід-Південь» на залізничний станції м. Виноградів був виявлений громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 . В ході спілкування останній почав помітно нервувати та визнав, що має при собі наркотичну речовину. Виїздом СОГ в ході огляду місця події службового кабінету адміністративної будівлі ВПС «Вилок», за адресою АДРЕСА_2 серед особистих речей гр. ОСОБА_5 виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет рожевого кольору із вмістом сухої речовини, зеленого кольору, схожої на наркотичну, який поміщено в спеціальний пакет WAR1530371; поліетиленовий пакет із вмістом сухої речовини, зеленого кольору, схожої на наркотичну, який поміщено в спеціальний пакет PSP2348524 та наперстник з пипеткою із залишками речовини чорного кольору, які поміщено в спеціальний пакет PSP2348782.

Відомості по даному факту було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України кримінального провадження № 0000391.

19 вересня 2024 року слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , в період часу з 12 години 45 хвилин по 12 годину 55 хвилин, проведено огляд місця події - службового кабінету адміністративної будівлі ВПС «Вилок», за адресою АДРЕСА_2 , в ході якого у гр. ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет рожевого кольору із вмістом сухої речовини, зеленого кольору, схожої на наркотичну, який поміщено в спеціальний пакет WAR1530371; поліетиленовий пакет із вмістом сухої речовини, зеленого кольору, схожої на наркотичну, який поміщено в спеціальний пакет PSP2348524 та наперстник з пипеткою із залишками речовини чорного кольору, які поміщено в спеціальний пакет PSP2348782, які постановою дізнавача сектору дізнання сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 визнано речовими доказами по кримінальному провадженні 0000391.

Суха речовина, зеленого кольору, схожа на наркотичну, суха речовина, зеленого кольору, схожа на наркотичну та наперстник з пипеткою із залишками речовини чорного кольору необхідні для проведення з ними експертних досліджень та ідентифікації винної особи.

20 вересня 2024 року дізнавачем, за погодженням з прокурором до суду подано клопотання про накладення арешту на вказане майно.

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного ОСОБА_8 від 20.09.2024 клопотання про накладення арешту на майно повернуто прокурору для усунення недоліків. Копія ухвали разом з клопотанням про накладення арешту надійшла до прокуратури 23.09.2024 о 17 годині.

Суха речовина, зеленого кольору, схожа на наркотичну, суха речовина, зеленого кольору, схожа на наркотичну та наперсник з пипеткою із залишками речовини чорного кольору є предметом вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб

Враховуючи викладене, з метою збереження речових доказів, заявник клопотання звернувся до слідчого судді із даним клопотанням.

Прокурор не з`явився на розгляд клопотання, сповіщений про дату, час та місце розгляду, однак подав до суду заяву про підтримання клопотання та розгляд клопотання у його відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 236 ч. 7 КПК України - при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко - чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 167 КПК України, - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до норм ч. 1 ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно положень ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (ч.1 ст.170 КПК). Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; (п.1 ч.2 ст.170 КПК). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК). Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст.170 КПК).

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Тимчасово вилучене майно є знаряддями вчинення вказаного кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що майно, зазначене у клопотанні про арешт майна є речовими доказами. та з метою збереження речових доказів і проведення судових експертиз, на нього необхідно накласти арешт. Вказане майно є доказом у кримінальному провадженні та необхідне для подальшого проведення експертиз ті ідентифікації винних осіб та в подальшому до ряду майна може бути застосовано спеціальну конфіскацію. Крім цього, на вказаному майні збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення, дослідження яких, шляхом призначення відповідних експертиз, необхідне для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Не накладення арешту на майно може призвести до того, що власник майна відчужить його іншим особам, знищить, або пошкодить іншим чином, що призведе до неможливості його дослідження у кримінальному провадженні.

За таких обставин клопотання про накладення арешту на майно є підставним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на речові докази - суху речовину, зеленого кольору, схожу на наркотичну, суху речовину, зеленого кольору, схожу на наркотичну та наперсник з пипеткою із залишками речовини чорного кольору, з метою збереження речових доказів та проведення в подальшому судових експертиз, без права на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони є доказом кримінального правопорушення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1