КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №369/9999/22 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/5339/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 вересня 2024 року про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 вересня 2024 року задоволено клопотання прокурора, продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 02 листопада 2024 року включно.

Захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та обрати йому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт в нічний час доби. У випадку відмови суду в обранні ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, просить розглянути питання про зменшення розміру застави, а саме до мінімального розміру, за даний вид злочину, передбаченого ч. 5 ст. 182 КПК України - 20 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оспорювана ухвала є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та підлягає скасуванню. Не погоджується із заявленим ризиком можливості переховування обвинуваченого від суду. Суд не врахував, що ОСОБА_7 раніше не судимий, до затримання не вчиняв жодного правопорушення, має житло для проживання, сталі соціальні зв`язки. Захисник не погоджується з заявленим ризиком незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки допитані всі свідки, які могли б дати покази саме по обставинам скоєння злочину. До клопотання прокурора не додано жодного суттєвого доказу який би підтверджував ризики на які він посилається. Судом фактично не обґрунтовано, чому саме більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не спроможні забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Враховуючи, що стороною захисту не заявлено такого клопотання, яке б узгоджувалося з наведеним положенням ч. 4 ст. 422-1 КПК України щодо участі саме сторін кримінального провадження, розгляд даної апеляційної скарги здійснюється без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів. Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд першої інстанції посилався на доведеність існування заявлених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування найсуворішого запобіжного заходу зумовлене тим, що судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчений, такі обставини як зміст та обсяг обвинувачення, конкретні обставини кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, можуть переконати стороннього спостерігача у обґрунтованості підозри. При цьому суд, врахувавши конкретні обставини справи, тяжкість обвинувачення висунутого ОСОБА_7 та його особу, мотивував існування на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тим, що існує ризик переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані на даній стадії судового розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, оскільки прокурором доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Зважаючи на наведене, підстав вважати, що менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим належну процесуальну поведінку, колегія суддів не вбачає.

Посилання захисника на те, що обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався та має постійне місце проживання, саме по собі не може слугувати підтвердженням його належної процесуальної поведінки та відсутності ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Обґрунтування захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_7 має житло для проживання, а саме у помешканні рідної тітки ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 , не є тим стримуючим фактором, який може запобігти переховуванню обвинуваченого від суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність зазначених ризиків в клопотанні прокурора, колегія суддів вважає непереконливими.

На думку колегії суддів клопотання прокурора є вмотивованим, а суд першої інстанції достатньо врахував всі обставини, надав їм правильну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про неможливість на даний час застосування до обвинуваченого будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу. Враховуючи, що будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, колегія суддів за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 вересня 2024 року про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4