ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному в залі судових засідань Рівненського міського суду Рівненської області кримінальне провадження №0000347 від 30.01.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Козин, Радивилівського району Рівненської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні четверо неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України,

розгляд кримінального провадження відбувся за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 29.01.2023, близько 05 годині 30 хвилин, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , в порушення підпункту г) пункту 31.4.7 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правила дорожнього руху), що забороняє експлуатацію транспортних засобів за наявності технічної несправності передбачених конструкцією замків дверей кузова; підпункту а) пункту 2.3 Правил дорожнього руху, який передбачає, що перед виїздом водій повинен перевірити і забезпечити технічно справний стан транспортного засобу; перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу та розпочав рух автобусом БАЗ А079.23, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який мав несправності замка передніх правих дверей у вигляді внесення конструктивних змін у фіксатор замка та скобу фіксатора замка (які водій міг виявити перед початком рейсу), зношеність фіксатора-заскочки та впираючих поверхонь зубів колеса храпового механізму (які водій міг виявити під час експлуатації автобуса).

У подальшому, того ж дня, близько 14 годині 10 хвилин, рухаючись вказаним вище автобусом по АДРЕСА_3 , в порушенням вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, згідно якого перед початком руху та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не переконався, що це буде безпечним та виконав маневр повороту ліворуч на перехресті нерівнозначних доріг вул.Степана Бандери вул.Данила Галицького вул.Степана Дем`янчука, в результаті чого, з салону, через передні праві двері, внаслідок несправності їх замка, відбулось падіння на проїзну частину пасажирки ОСОБА_7 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла пасажирка ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді забою-компресії головного мозку важкого ступеня, гострої субдуральної гематоми лівої гемісфери головного мозку з наявністю перелому основи та склепіння черепа (перелому потиличної кістки зліва з переходом на основу черепа та на задню стінку основної пазухи, поперечного перелому піраміди скроневої кістки справа, перелому решітчастої кістки справа), поєднаної із зовнішніми ушкодженнями-забоєм м`яких тканин потиличної ділянки голови, ускладненої отогемоліквореєю справа та пневмоцефалією, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Порушення ОСОБА_3 , пунктів 2.3 а), 31.4.7 г) та 10.1 Правил дорожнього руху України, які передбачають, що перед виїздом водій повинен перевірити і забезпечити технічно справний стан транспортного засобу; забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності технічної несправності передбачених конструкцією замків дверей кузова; що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками, що настали.

Своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, та дав показання, що він 29.01.2023, близько 14 годині 10 хвилин, здійснюючи перевезення пасажирів маршрутним автобусом «Радивилів Рівне» БАЗ А079.23, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по АДРЕСА_3 , виконував маневр повороту ліворуч на перехресті нерівнозначних доріг вул. Степана Бандери вул. Данила Галицького вул. Степана Дем`янчука, в результаті чого, з салону, через передні праві двері, внаслідок несправності їх замка, відбулось падіння на проїзну частину пасажирки ОСОБА_7 , яка внаслідок падіння отримала тяжкі тілесні ушкодження. Технічний стан автобуса, був задовільний. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, просив не призначати покарання пов`язане з позбавленням волі, врахувати, що на його утриманні перебуває четверо неповнолітніх дітей, оскільки це позбавить його можливості забезпечувати утримання сім`ї.

Окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, його вина також підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 , дав показання, що 29.01.2023, близько 14 годині 10 хвилин, його дружина ОСОБА_7 їхала в автобусі БАЗ, яким керував ОСОБА_3 . Йому відомо, під час маневру повороту ліворуч на перехресті нерівнозначних доріг вул.Степана Бандери вул.Данила Галицького вул.Степана Дем`янчука, через передні праві двері, внаслідок несправності їх замка, відбулось падіння на проїзну частину дружини ОСОБА_7 , яка внаслідок падіння отримала тяжкі тілесні ушкодження. Точні обставини йому не відомі, оскільки очевидцем події не був. Вказав, що ОСОБА_3 після події, приходив до них, та надав грошові кошти на лікування дружини приблизно 10 тис. гривень. Має намір згодом звернутись з цивільним позовом в цивільному порядку. Просив призначати обвинуваченому покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі, а також не позбавляти права керування транспортними засобами.

Згідно висновку експерта за результатами проведення комплексної судової експертизи металів і сплавів та інженерно транспортної експертизи у кримінальному провадженні №0000347 №493-Е від 05.06.2023 1. Замок передніх правих дверей автобуса БАЗ А079.23, реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває у не працездатному стані, через внесення конструктивних змін у фіксаторі замка та скобу фіксатора замка, а також зношеність складових деталей механічної частини виїмки фіксатора заскочки та впираючої поверхні першого зуба колеса храпового механізму. 2. Самовільне відкривання передніх правих дверей автобуса БАЗ А079.23, реєстраційний номер НОМЕР_1 було можливе у будь який момент під час руху. 3.1 Замок передніх правих дверей автобуса БАЗ А079.23, реєстраційний номер НОМЕР_1 має несправності, які полягають у внесенні конструктивних змін у фіксатор замка та скобу фіксатора замка, зношеність фіксатора заскочки та впираючих поверхонь зубів колеса храпового механізму. Дані конструктивні зміни та ремонтно відновлювальні роботи на фіксаторі замка та скобі фіксатора замка передніх правих дверей автобуса БАЗ А079.23, реєстраційний номер НОМЕР_1 було проведено не задовго до моменту настання досліджувальної ДТП. Несправності, які полягали у зношеності фіксатора заскочки та впираючих поверхонь зубів колеса храпового механізму замка передніх правих дверей автобуса БАЗ А079.23, реєстраційний номер НОМЕР_1 , одномоментно не виникає, та могли утворитись у процесі тривалої експлуатації, тобто задовго до настання даної ДТП. 3.2. Як вбачається із проведених досліджень конструктивні зміни у фіксаторі замка та скобі фіксатора замка, передніх правих дверей автобуса БАЗ А079.23, реєстраційний номер НОМЕР_1 були проведені на зовнішніх видимих поверхнях. Це дає підстави стверджувати даній експертизі, що водій перед виїздом у рейс міг виявити дані пошкодження. Також, оскільки на зовнішніх деталях, видимих при огляді, проводились ремонтно відновлювальні роботи та вносились конструктивні зміни, то дані пошкодження могли бути виявлені водієм чи механіком підприємства у процесі попередньої експлуатації автобуса....Слід відмітити, що водій міг виявити дану несправність (які полягали у зношеності фіксатора заскочки та впираючих поверхонь зубів колеса храпового механізму замка передніх правих дверей) під час експлуатації автобуса БАЗ А079.23, реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки вона проявлялась у не повному закриванні, що супроводжувалося сторонніми звуками під час їзди, а також самовільному відриванні дверей.

Згідно висновку експерта №362 від 23.05.2023 судово медичної експертизи ОСОБА_7 1.2.5 Згідно з наданою медичною карти №1592 стаціонарного хворого нейрохірургічного відділення КНП ЦМЛ РМР у ОСОБА_7 лікарями відмічені та рентгенологічно підтверджені такі тілесні ушкодження черепно-мозкової травми у вигляді забою-компресії головного мозку важкого ступеня, гострої субдуральної гематоми лівої гемісфери головного мозку з наявністю перелому основи та склепіння черепа (перелому потиличної кістки зліва з переходом на основу черепа та на задню стінку основної пазухи, поперечного перелому піраміди скроневої кістки справа, перелому решітчастої кістки справа), поєднаної із зовнішніми ушкодженнями-забоєм м`яких тканин потиличної ділянки голови, ускладненої отогемоліквореєю справа та пневмоцефалією, які виникли від дії тупих предметів, могли утворитись незадовго до поступлення потерпілої в лікувальний заклад, тобто не суперечать вказаному в обставинах терміну, а саме 29.01.2023, в даному випадку розглядаються в єдиному механізмі виникнення, у в сукупності згідно п.2.1.3 «б», «в», «г», «Правил судовог медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6, відносяться які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

За висновок експерта №729 складеного 18.12.2023 судово медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , - 1.3 Смерть ОСОБА_7 настала внаслоідок гострого розлитого гнійно фібринозного перитоніту, що супроводжувалось явищами вираженої ендогенної інтоксикації та ускладнився розвитком полі органної недостатності, яка і стала безпосередньою причиною смерті. В даному випадку, розвиток перитоніту був пов`язаний власне не з характером самої черепно мозкової травми, а з проведенням оперативного втручання 10.11.2023 через шікрної гастростомії, що в післяопераційному періоді супроводжувалось місцевими гнійно некротичними змінами та ускладнилось розвитком поширеного гнійного запального процесу в черевній порожнині. …. Таким чином, між отриманою ОСОБА_7 29.01.2023 внаслідок дорожньо транспортної пригоди черепно мозковою травмою і настанням її смерті від перитоніту прямого причинно наслідкового зв`язку немає.

Згідно цивільно правового договору №1 від 29.01.2023, укладеного між ФОП ОСОБА_3 (виконавець) та ФОП ОСОБА_8 (замовник), виконавець зобов`язується надати замовнику послуги (виконати роботу) в обсязі і на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги перевезення пасажирів 29.01.2023 за маршрутом Рівне АС м. Радивилів АС ч/з Теслугів, автобусом БАЗ А079.23, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У відповідності п.2.3.а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністра України № 1306 від 10.10.2001 (далі Правил), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Згідно п.31.4.7.г) Правил встановлено, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, одометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла.

Відповідно до п.10.1. Правил, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Таким чином, суд доходить висновку, що невиконання ОСОБА_3 вимог п.п. 2.3а), 31.4.7 г), 10.1 Правил, знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками, а саме з дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, що підтверджується згаданим висновком експерта №362 від 23.05.2023 судово медичної експертизи ОСОБА_7 .

Оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні вищевказані докази по справі, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, та беззаперечно доводять його винуватість у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Визначальним за встановлених обставин, суд вважає той факт, що в даній дорожній ситуації ОСОБА_3 перед виїздом за маршрутом, не переконався у безпечності руху транспортного засобу, технічних його стравностей усіх елементів конструкцій, адже як встановлено висновком за результатом проведення експертизи металів і сплавів та інженерно транспортної експертизи у кримінальному провадженні №0000347 №493-Е від 05.06.2023, під час експлуатації автобуса БАЗ А079.23, реєстраційний номер НОМЕР_1 , несправність (які полягали у зношеності фіксатора заскочки та впираючих поверхонь зубів колеса храпового механізму замка передніх правих дверей) під час експлуатації цього транспортного засобу проявлялась у не повному закриванні, що супроводжувалося сторонніми звуками під час їзди, а також самовільному відриванні дверей.

Суд, при вирішенні питання відповідальності обвинуваченого звертає увагу на роз`яснення, наведені у п.п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якими передбачено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до положень ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України, с уд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Під час судового розгляду, ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та вказав, що щиро розкаюється, та надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці.

На думку суду, дані обставини знайшли підтвердження в судовому засіданні.

Обставин, які б обтяжували покарання, у відповідності до ст.67 КК України не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вимоги пунктів 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та практику ЄСПЛ, зокрема рішення «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року про те, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає співмірним, а також положення ст.65 КК України, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином вчиненим з необережності; обставини його вчинення; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий; на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; міцність його соціальних зв`язків, що він одружений на його утриманні перебуває четверо неповнолітніх дітей; обставини, що пом`якшують покарання якими суд визнає щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Відповідно до висновку органу пробації провідного інспектора Рівненського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області, з огляду на інформацію, що характеризує особу за місцем його проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Враховуючи вищенаведене, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину, ставлення особи до вчиненого злочину з осудом, позицію потерпілого, щодо призначення покарання на розсуд суду та що останній просив не позбавляти обвинуваченого права керуванням транспортними засобами, суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк наближений до мінімального, передбаченого санкцією ч.2 ст. 286 КК України, та враховуючи щире каяття обвинуваченого у вчиненому, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, а тому вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що відповідатиме меті покарання, ступеню тяжкості кримінального правопорушення, сприятиме виправленню останнього та попередженню скоєння нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, суд враховує всі вищенаведені обставини в сукупності, що обвинувачений ОСОБА_3 здійснює перевезення пасажирів, і дана робота є єдиним джерелом доходів обвинуваченого, для забезпечення утримання багатодітної сім`ї, то за таких обставин, суд доходить до переконання про можливість не призначати обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Процесуальні витрати, а саме, витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 12 981,28 гривень, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області №569/1696/23 від 13.02.2023 було накладено арешт на автобус БАЗ А079.23, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який в подальшому було скасовано ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області №569/1696/23 від 21.03.2023, транспортний засіб повернуто власнику ОСОБА_8 , тому суд не вирішує питання про скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувати.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, без позбавленням права керувати транспортними засобами

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 12 981 гривень 28 копійок (дванадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят одна гривня 28 копійок) витрат на залучення експерта.

Речові докази: автомобіль марки БАЗ А079.23, реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_8 , оптичний диск DVD+R «Axcent» на якому знаходяться аудіо записи від 29.01.2023, записані «ОДС-103» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1