У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001500, відомості про яке 24.07.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001500, відомості про яке 24.07.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що 23.07.2024 близько о 08 години 40 хвилин водій автомобіля марки "ЗАЗ" моделі "Lanos" сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись зі сторони вулиці Собранецька у напрямку вулиці Другетів на вулиці Підгірна, біля будинку №46 на пішохідному переході здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній отримав травми та був доставлений до КНП «УМБКЛ» з тілесними ушкодженнями: перелом хірургічної шийки лівої плечової кістки зі зміщенням, тупа травма справа, забій грудної клітини.

23 липня 2024 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: м. Ужгород, вул. Підгірна, біля буд. №46, було виявлено та вилучено автомобіль марки "ЗАЗ" моделі "Lanos" сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 . Вказаний транспортний засіб було поміщено на спец. майданчик ГУНП в Закарпатській області, за адресою м. Ужгород, вул. Карпатської України, 10А.

24 липня 2024 року постановою слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, автомобіль марки "ЗАЗ" моделі "Lanos" сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , визнано речовим доказом.

Зважаючи на те, що "ЗАЗ" моделі "Lanos" сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , визнано речовим доказом, останній може бути використаний під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Окрім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіль марки "ЗАЗ" моделі "Lanos" сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 , мешканці АДРЕСА_1 та на момент вчинення ДТП перебував у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор вказує, що транспортний засіб являється засобом вчинення кримінального правопорушення (злочину), оскільки завдяки йому було спричинено тілесні ушкодження внаслідок порушення правил дорожнього руху.

На підставі наведеного, прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки ЗАЗ" моделі "Lanos" сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , що був вилучений в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 23.07.2024 за адресою: АДРЕСА_2 .

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, згідно з якої просить клопотання про арешт майна розглянути без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання, ОСОБА_4 подав письмову заяву про розгляд без його участі, вирішення питання на розсуд суду.

Розглянувши клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0001500, підтверджено, що органом досудового розслідування Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Із протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.07.2024 вбачається що слідчим виявлено та вилучено автомобіль марки "ЗАЗ" реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , та на момент вчинення ДТП перебував у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 від 24.07.2024 вилучений автомобіль марки "ЗАЗ" реєстраційний номер НОМЕР_3 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником транспортного засобу "ЗАЗ" моделі "Lanos" реєстраційний номер НОМЕР_3 є ОСОБА_7 . До матеріалів додано також копію посвідчення водія ОСОБА_4 , письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуть увагу та швидкість реакції від 23.07.2024 №91 про неперебування ОСОБА_4 у стані сп`яніння, довідку травматологічного пункту №1683/683 ОСОБА_5 , рапорти ЄО.

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також те, що може бути виконане завдання арешту, передбачене ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Враховуючи викладене, подані докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, його перебування на зберіганні у третіх осіб створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України, мету арешту майна- збереження речових доказів, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001500, відомості про яке 24.07.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки ЗАЗ" моделі "Lanos" сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , що був вилучений в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 23.07.2024 за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1