Справа № 463/8849/24
Провадження № 1-кс/463/7342/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

20 вересня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 погодженого прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000808 від 15.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 за погодженням прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 будучи молодшим інспектором прикордонної служби 2 категорії 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 , 17.08.2022 року приблизно о 17 год. 00 хв. перебуваючи у складі прикордонного наряду «Перевірка документів» в пункті пропуску «Устилуг-Зосин» за адресою: АДРЕСА_1 , діючи у порушення вимог ст.ст.19, 68 Конституції України, ст.ст.9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», ст.ст.3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», п.п.2.1, 2.3, 5.2, 20.1 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого спільним наказом МВС, МЗС, Міністерства фінансів України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління ДПС України (далі Кодекс поведінки) № 330/151/809/434/146 від 05.07.2011 року, до ст.23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», п.п.4.28.8, 4.28.9, 4.28.15, 4.28.16 п.4.28 та п.п.4.31.1-3, 4.31.5 п.4.31 Технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Устилуг-Зосин», розробленої відповідно до статті 25 Закону України «Про прикордонний контроль», Митного кодексу України від 13.05.2012 року № 4495-VI, постанов Кабінету Міністрів України від 18.08.2010 року № 751 та від 21.05.2012 року № 451 та затвердженої наказом начальника Луцького прикордонного загону від 02.07.2020 року № 179-од, Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із змінами та доповненнями та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» № 57 від 27.01.1995 року, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення ОСОБА_8 та інших осіб через державний кордон України, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, виконуючи свою роль у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, діючи згідно заздалегідь розробленого плану та злочинних домовленостей, отримала від водія транспортного засобу марки «BMW» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 та від пасажирів ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які не мали законних підстав на законний перетин державного кордону України, паспорти громадян України для виїзду за кордон, та з метою усунення перешкод у незаконному переправленні пасажирів вказаного транспортного засобу ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 через державний кордон України, не внесла відомості про їхнє переміщення через державний кордон України до інтегрованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Гарт-1», не повідомила всупереч вимогам ст.14 Закону України «Про прикордонний контроль» уповноважену особу підрозділу з охорони державного кордону України в пункті пропуску «Устилуг-Зосин», про відсутність законних підстав у ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 для виїзду за кордон України та винесення щодо них рішення про відмову у перетині державного кордону України. Таким чином, забезпечила можливість незаконного переміщення ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 через державний кордон України до Республіки Польща.

10 вересня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, оскільки під час досудового розслідування встановлено обставини, які прямо вказують на вчинення останньою, вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, сприянню його вчиненню усуненням перешкод, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з використанням свого службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання та пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваної є обґрунтованою, оскільки остання підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи її обізнаність про можливе покарання, незаконно впливати на свідків, зокрема, шляхом погодження показань з іншими особами причетними до вчинення кримінального правопорушення, знищити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, з метою уникнення відповідальності. Крім цього, просить визначити останній заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Саме такий розмір застави на його думку здатний забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні відносно клопотання прокурора заперечила, вважає таке немотивоване. Пояснила, що ризики, які заявлені прокурором не підтверджені жодними доказами. Злочин про який зазначено у повідомленні про підозру мав місце у серпні 2022 року. Підозрювана не має наміру і не буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також звертає увагу слідчого судді на те, що підозрювана потребує медичного лікування, крім того, за місцем роботи характеризується позитивно, навчається на денній формі навчання, раніше не судима. А тому, просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позицію захисника.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000808 від 15.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України. Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України ОСОБА_5 повідомлено 10.09.2024 року.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: матеріалами Третього оперативного відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові; висновком службового розслідування; матеріалами виконаного доручення про міжнародну правову допомогу компетентними органами Республіки Польща; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.08.2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_8 від 08.08.2024 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох рок. Крім цього, з урахуванням тяжкості покарання підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, знищити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Наведені вище обставини в їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваній менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого у разі визнання її винуватою, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, з метою унеможливити переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, знищення або переховування будь-якої із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження того в якому підозрюється, слідчий суддя приходить до переконання, що до підозрюваної слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України.

Зважаючи на викладене, відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, із врахуванням характеризуючих даних особи підозрюваної ОСОБА_5 , враховуючи її вік, сімейний та майновий стан, обставини, спосіб та засоби вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що розмір застави - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, внесення якої, згідно з ч.4 ст.202 КПК України, є підставою для звільнення особи з-під варти.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182-184, 186, 193, 194-196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 погодженого прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м.Володимир Волинської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, неодруженої, працюючої на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії водія 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_2 го прикордонного загону (в/ч НОМЕР_3 ) Державної прикордонної служби України, раніше не судженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19».

Визначити підозрюваній ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240,0 гривень (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 копійок), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків передбачених ст.194 КПК України.

Після внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_5 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_5 покладаються такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками сторони обвинувачення, у тому числі свідком ОСОБА_8 та військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана, обвинувачена вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

У випадку не внесення застави строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з 16 год. 25 хв. 20 вересня 2024 року до 09 листопада 2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 та прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1