УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у не розгляді заяви про видачу ОСОБА_3 пам`ятку потерпілого про процесуальні права та обов`язки у кримінальному провадженні № 420 241 123 500 000 37 від 17.04.2024.

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у не розгляді заяви про видачу ОСОБА_3 пам`ятку потерпілого про процесуальні права та обов`язки у кримінальному провадженні № 420 241 123 500 000 37 від 17.04.2024.

На обґрунтування скарги представник заявника зазначає, що слідчими Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 241 123 500 000 37 від 17.04.2024 за заявою ОСОБА_3

02.09.2024 слідчому Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві було направлено заяву про видачу ОСОБА_3 пам`ятку потерпілого про процесуальні права та обов`язки у кримінальному провадженні № 420 241 123 500 000 37 від 17.04.2024, однак на день звернення зі скаргою до слідчого судді, заява уповноваженим слідчим не розглянута, що свідчить про бездіяльність слідчого, яка може бути оскаржена у порядку ст. 303 КПК України.

У зв`язку з цим заявник просив зобов`язати уповноваженого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві розглянути його заяву заяву та винести вмотивоване процесуальне рішення за наслідками його розгляду.

В судовому засіданні заявник та його представник підтримали доводи та вимоги своєї скарги, яку просили задовольнити.

Уповноважений слідчий до суду не з`явився, втім, зважаючи на обмежені строки розгляду даної категорії справ та враховуючи, що учасники провадження повідомлені про дату та час розгляду скарги належним чином та завчасно, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за його відсутності.

Слідчий суддя, заслухавши доводи заявника та його представника, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, дійшов наступного висновку.

У силу ч. 3 ст. 55 КПК, якщо особі кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, вона визнається потерпілим.

Частина 5 статті 55 КПК покладає на слідчого обов`язок у разі встановлення, що особі, яка звернулась з такою заявою, шкоди не завдано, винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні особи потерпілим.

З наведеного витікає, що лише у разі наявності підстав для відмови особі у визнанні її потерпілим у кримінальному провадженні слідчий зобов`язаний прийняти відповідне процесуальне рішення у формі постанови.

Зі скарги вбачається, що адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до органу досудового розслідування із заявою про видачу ОСОБА_3 пам`ятку потерпілого про процесуальні права та обов`язки у кримінальному провадженні № 420 241 123 500 000 37 від 17.04.2024. Однак, така заява слідчим не розглянута, що, на думку заявника, свідчить про бездіяльність слідчого.

Таким чином, заявник вважає відсутність рішення слідчого щодо задоволення його заяви видачу пам`ятку потерпілого про процесуальні права та обов`язки у кримінальному провадженні бездіяльністю слідчого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК бездіяльність слідчого, яка може бути оскаржена на досудовому розслідуванні до слідчого судді, полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, неповерненні тимчасово вилученого майна, нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Вказаний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У той же час, заявником оскаржується бездіяльність щодо нерозгляду заяви видачу пам`ятки потерпілого про процесуальні права та обов`язки у кримінальному провадженні. Проте, як вбачається з вищевикладеного, оскарження такої бездіяльності процесуальним законом не передбачене, оскільки Кримінальним процесуальним кодексом не визначений строк, упродовж якого слідчий має розглянути питання про залучення особи як потерпілого у відповідному кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя бере до уваги, що КПК не передбачає обов`язкового прийняття слідчим процесуального рішення щодо визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК статус потерпілого у особи виникає з моменту її звернення із заявою про залучення до провадження як потерпілого.

На підставі вищенаведеного, у задоволенні скарги на бездіяльність уповноваженого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у кримінальному провадженні № 620 230 000 000 006 08 від 12.07.2023, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у не розгляді заяви про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні № 420 241 123 500 000 37 від 17.04.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: