Номер провадження:1-в/521/969/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

представника колонії ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса подання начальника Державної установи «Одеська виправна колонія (№14)» про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло подання начальника Державної установи «Одеська виправна колонія (№14)» про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У поданні вказано, що засуджений відбуває покарання в ДУ «Одеська виправна колонія (№14)».

В судовому засіданні прокурор просила поданні задовольнити частково, вказавши, що у вироку від 22.09.2021 року під декриміналізацію підпадає єпізод за 03.06.2021 рік.

Засуджений та представник установи виконання покарання подання підтримали. Просили задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, прийшов до висновку, що дане подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п.13 ч.1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 63 КК України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений:

-28.07.2021 року вироком Першотравневого районного суду Донецької області за ч.2 ст . 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі.

-22.09.2021 року вироком Першотравневого районного суду Донецької області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1,4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Змінено ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14.12.2023 року, в частині застосування положено ч.4 ст. 70 КК України, остаточно призначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 2021 рік становило 2270 грн.

Судом встановлено, що: 1) згідно вироку Першотравневого районного суду Донецької областівід 28.07.2021 ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. За вказаним вироком ОСОБА_4 вчинив 2 епізоди крадіжок: 1-й епізод 16 квітня 2021 року на суму 11366 грн 69 коп; 2-й епізод 23 травня 2021 року на суму 1216 грн 33 коп. 2) згідно вироку Першотравневого районного суду Донецької областівід 22.09.2021 ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1,4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Завказаним вироком ОСОБА_4 вчинив 3 епізоди крадіжок: 1-й епізод 12 квітня 2021 року на суму 3333 грн 88 коп;2-й епізод 14 квітня 2021 року на суму 9144 грн. 38 коп.; 3-й епізод 3 червня 2021 року на суму 1582 грн 00 коп.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено правовий висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2021 - 2270 грн.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0, 2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП.

За таких обставин вчинені засудженим діяння:

- за вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 28.07.2021, лише за епізодом від 23.05.2021 - викрадення на суму 1216 грн. 33 коп., оскільки на даний час відноситься до адміністративного правопорушення та не може вважатися кримінально караним.Водночас, за іншим епізодів вироку Першотравневого районного суду Донецької області від 28.07.2021 ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду, розмір якої перевищує два неоподатковуваних мінімума доходів громадян станом на день вчинення крадіжок, а відтак вчинені ним діяння за вказаними епізодами та вироком є кримінально караними;

-за вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 22.09.2021, лише за епізодом від 03.06.2021 - викрадення на суму 1582 грн. 00 коп., оскільки на даний час відноситься до адміністративного правопорушення та не може вважатися кримінально караним. Водночас, за іншим епізодів вироку Першотравневого районного суду Донецької області від 22.09.2021 ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду, розмір якої перевищує два неоподатковуваних мінімума доходів громадян станом на день вчинення крадіжок, а відтак вчинені ним діяння за вказаними епізодами та вироком є кримінально караними.

Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючи норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію діянь засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Суд вважає, що у зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, особа, засуджена за таку крадіжку, підлягає звільненню від призначеного покарання.

З урахування цього, суд приводить вирок: Першотравневого районного суду Донецької області від 28.07.2021 у відповідність до вимог Закону №3886-IX від 18.07.2024р. в частині звільнення від відбування покарання за епізодом від 23.05.2021; вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 22.09.2021 у відповідність до вимог Закону №3886-IX від 18.07.2024р. в частині звільнення від відбування покарання за епізодом від 03.06.2021. В іншій частині раніше призначене остаточне покарання за останнім вироком залишається незмінним та приведення у відповідність до чинного законодавства не потребує.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Одеська виправна колонія (№14)» задовольнити частково.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного за ч.2 ст.185 КК України вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 28.07.2021, лише за епізодом від 23.05.2021 року.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного за ч.2 ст.185 КК України вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 22.09.2021, лише за епізодом від 03.06.2021 року.

В іншій частині раніше призначене вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 22.09.2021 остаточне покарання залишається незмінним та приведення у відповідність до чинного законодавства не потребується.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1