Справа № 463/8020/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1117/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 серпня 2024 року про повернення командиру військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 скарги на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за повідомленням №3256 від 12 серпня 2024 року (вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України військовослужбовцем ОСОБА_7 ),

ВСТАНОВИЛА:

командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за повідомленням №3256 від 12 серпня 2024 року (вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України військовослужбовцем ОСОБА_7 ).

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова 27 серпня 2024 року повернуто скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за повідомленням №3256 від 12 серпня 2024 року (вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України військовослужбовцем ОСОБА_7 ).

На дану ухвалу представник військової частини НОМЕР_1 подав апеляційну скаргу якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, матеріали провадження за скаргою військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягала у невнесені відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України (вчинене військовослужбовцем ОСОБА_7 ), направити до Личаківського районного суду м. Львова для розгляду слідчим суддею по суті.

В апеляційній скарзі представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, винесеною з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону. Стверджує, що посилання слідчого судді на те, що скаргу подала особа, яка не має права подавати є помилковим та ґрунтується на припущеннях, оскільки подання скарги в електронному вигляді в підсистемі «Електронний суд» від імені військової частини НОМЕР_1 , є прямим підтвердженням повноважень ОСОБА_6 .

Звертає увагу, що командир військові частин ОСОБА_6 надав усі необхідні повноваження (документи) на представництво військової частини під час під час реєстрації в підсистемі «Електронний суд» від імені військової частини НОМЕР_1 .

У судове засідання з розгляду даної апеляційної скарги представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення такого, не з`явився. З урахуванням ч. 4 ст. 405, 406 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що неявка апелянта не перешкоджає проведенню розгляду апеляційної скарги у його відсутності.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Частиною 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали дотримався у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи, в провадження слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова надійшла скарга командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за повідомленням №3256 від 12 серпня 2024 року.

З представлених матеріалів скарги вбачається, що до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, із матеріалами про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення зверталася військова частина НОМЕР_1 , в особі командира ОСОБА_8 (на час звернення).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Разом із тим, відповідно до ст. 60 КПК України заявником може бути юридична особа, вона не містить указівки на те, хто і на підставі яких документів може бути визнаний представником такої юридичної особи.

Системний аналіз положень КПК України (зокрема, статей 63, 64-1, 64-2) указує, що законодавець послідовно висуває уніфіковані вимоги щодо представництва юридичної особи, коли остання є іншим учасником кримінального провадження (зокрема, цивільним позивачем, цивільним відповідачем; юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження; третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, тощо).

Зокрема, представляти юридичну особу може: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами; працівник юридичної особи за довіреністю.

При цьому, повноваження представника юридичної особи підтверджуються: документами, передбаченими ст. 50 КПК України, якщо представником є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; копією установчих документів юридичної особи, якщо представником є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; довіреністю, якщо представником є працівник юридичної особи.

Отже, виходячи з наведеного, а також із загальних засад кримінального провадження, є підстави стверджувати про те, що представником юридичної особи, яка є заявником, можуть бути ті ж самі суб`єкти, що визначені в статтях 63, 64-1, 64-2 КПК України, які на підтвердження своїх повноважень мають подати відповідні документи зазначені у вказаних нормах процесуального закону.

З матеріалів справи встановлено, що в матеріалах скарги відсутні докази, які б вказували на те, що ОСОБА_9 є командиром військової частини НОМЕР_1 , та відповідно наявності повноважень на звернення до суду з відповідною скаргою.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо таку подано особою, яка не має права подавати скаргу.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що до скарги не долучено жодних документів на підтвердження того, що ОСОБА_6 є командиром військової частини НОМЕР_1 та має прав на звернення до суду із відповідною скаргою в інтересах військової частини НОМЕР_1 .

Окрім цього, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Доводи апелянта, що подання скарги в електронному вигляді в підсистемі «Електронний суд» від імені військової частини НОМЕР_1 , є прямим підтвердженням повноважень ОСОБА_6 , апеляційний суд розцінює критично, оскільки з матеріалів справи вбачається, що скарга поступила на адресу Личаківського районного суду м. Львова поштою, що підтверджується копією конверта (а.с. 6).

В ході апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суд м. Львова від 27 серпня 2024 року про повернення скарги командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 - залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4