Справа № 359/1928/24 Головуючий в суді 1-ої інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/4214/2024 Суддя -доповідач - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В ИЛ А:

До Бориспільського міськрайонного суду надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Чернігівського апеляційного суду від 13.10.2020 року за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з даною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необгрунтованість ухвали суду, просить її скасувати та постановити нову, якою клопотання задовольнити та звільнити ОСОБА_8 умовно-достроково від відбування призначеного покарання.

Зазначає, що засуджений мав заохочення, а стягнення на нього накладалися через малозначні приводи. Також, звертає увагу на те, що ОСОБА_8 на даний час працює в умовах виправної колонії, за час перебування в колонії йому було зроблено операцію, у обвинуваченого 2-3 рази на місяць відбувається приступи епілепсії.

Також, на думку захисника, підставою для застосування до ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення є те, що засуджений відвідує церкву, бібліотеку, що вказує на його бажання стати на шлях виправлення та працювати над його розвитком.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку вимог апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим передбаченого частиною третьою цієї статті відповідної частини строку покарання, при цьому якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до положень ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Таким чином, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Застосування положень ст.81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений за вироком Чернігівського апеляційного суду від 13.10.2020 року за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. Початок строку відбування покарання 22.09.2020 року, кінець строку 22.09.2025 року.

З характеристики засудженого вбачається, що ОСОБА_8 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 22.09.2020 року. Під час перебування в державній установі «Чернігівський СІЗО», зарекомендував себе посередньо. Стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.

З 09.12.2020 року відбуває покарання в державній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)». За час відбування покарання характеризується посередньо, за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав 1 заохочення від 14.04.2022 року. За допущене порушення встановленого порядку відбування покарання 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущені порушення виражались у порушенні локалізації, порушенні розпорядку дня, зберіганні заборонених предметів та у порушенні форми одягу. На даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку. На профілактичному обліку установи не перебуває.

Засуджений нетривалий час був працевлаштований в майстерні установи, а саме: на дільниці «Ремонту піддонів». На даний час не працює так як не має бажання.

Намагається утримувати спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті і порядку, однак не завжди має охайній зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання передбачених законом норм вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі, але робить це під контролем.

Окрім того, згідно характеристики на засудженого, ОСОБА_8 бере активну участь у програмах/заходах, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками. Усвідомлює, що саме потребує змін, але при цьому нічого не робить. Має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє, яким чином їх втілити. Засуджений має бажання змінити своє життя, намагається робити деякі кроки, однак це має нечіткий характер, приймає участь у програмах ДВВ а саме: « Духовне відродження» та «Професія».

Термін настання пільги за статтею 81 Кримінального кодексу України умовно-дострокового звільнення від покарання - 22.01.2024 року. Рішенням комісії установи від 26.01.2024 року засудженому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, оскільки останній не довів своє виправлення. Відповідно до оцінки ризику вчинення засудженим повторного кримінального правопорушення, такий ризик у останнього оцінюється як середній, а ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як високий.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції в повній мірі враховано сукупність наданих матеріалів, разом із характеристокою засудженого ОСОБА_8 та дійшов обгрунтованого висновку про те, що процес виправлення ОСОБА_8 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, ухвала суду першої інстанції є законною, обгрунтованою та вмотивованою, а висновки викладені в ухвалі повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: