Cправа №505/872/24
Провадження №1-кс/505/1200/2024
УХВАЛА

Іменем України

25.07.2024 м. Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого.

підозрюваного у кримінальному провадженні №-0000131 від 07.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24.07.2024 старший слідчий СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 на строк досудового розслідування, тобто строком до 31.08.2024.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання про продовження у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що 28.07.2024 року закінчується термін дії ухвали суду від 01.06.2024 року про застосування запобіжного заходу, однак на даний час відсутні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважали доцільним застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Також просили зменшити розмір застави в рамках ст.182 КПК України.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділення Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №-0000131 відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

01.06.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 28.07.2024.

Строк обраного запобіжного заходу закінчується 28.07.2024, однак завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо, оскільки для цього необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на збирання доказів та проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування усіх обставин справи, а саме:

- отримати висновки призначених судових експертиз;

- здійснити тимчасові доступи до речей та документів, відповідно до отриманих ухвал;

- провести криміналістичний аналіз отриманих речей та документів;

- встановити та допитати свідків по вказаному провадженню;

- отримати протоколи проведених негласних слідчих (розшукових) дій;

- повідомити про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в остаточній редакції;

- виконати вимоги ст.290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування;

- вручити обвинувальний акт та реєстр кримінального провадження підозрюваному та його захиснику;

- виконати інші слідчі дії, у виконанні яких виникне необхідність у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Встановлюючи обґрунтованість підозри слід виходити з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

У справі «Летелье проти Франції» вказано, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У справі «Яблонський проти Польщі» №33492/96, пункт 83, від 21.12.2000 року, Суд зауважує, що відповідно до пункту 3 статті 5 органи влади, приймаючи рішення про те, чи слід звільняти чи затримувати особу, зобов`язані розглянути альтернативні заходи забезпечення його появи на суді. Дійсно, ця стаття передбачає не лише право на «судовий розгляд упродовж розумного строку або звільнення до розгляду», але також передбачає, що «звільнення може бути обумовлено гарантіями його явки до суду».

При цьому, відповідно до практики ЄСПЛ у справах «Штепа проти України» від 24.10.2019 за заявою №16349/17, «Войкін проти України» від 27.03.2018 за заявою №47889/08, ухвали про неприйнятність « ОСОБА_10 проти України» від 05.07.2018 повторне зазначення в ухвалі тих самих ризиків з обґрунтуванням продовження їх існування не становитиме порушення права на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інші дії, вичерпний перелік яких визначений даною нормою процесуального права.

Суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При цьому, продовжуючи строк обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом враховується те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та тією обставиною, що інкримінований злочин за версією органу досудового розслідування вчинений за попередньою змовою групою осіб. Досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню не завершене, натомість ризики, які бралися судом до уваги при обранні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали, а тому є підстави вважати, що він може, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється . При цьому, суд оцінює і суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному.

Отже, вирішуючи клопотання про продовження тримання під вартою, суд враховує конкретні обставини даної справи та обставини, які були раніше встановлені під час розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу та його продовженні.

Суд враховує аргументи захисту відносно того, що підозрюваний ОСОБА_5 має місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, яку виховує без матері, є ФОП, позитивно характеризується за місцем роботи і за місцем проживання, водночас зауважує, що зазначені обставини поза розумним сумнівом не спростовують існування ризиків, більш того не стали для підозрюваного стримуючим фактом при виборі неправомірної поведінки.

При цьому, суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування кримінального провадження, суд приходить до висновку, що підозрюваному ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк досудового розслідування.

Що стосується вимог захисника щодо зменшення розміру застави, суд приходить до таких висновків.

Частина 4 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з приписами п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, абз. 2 зазначеної ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 01.06.2024 ОСОБА_5 визначено розмір застави у 170 (сто сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.06.2024 - 514 760 (п`ятсот чотирнадцять тисяч сімсот шістдесят) (170 х 3028 = 514 760 ).

При визначенні розміру застави було враховано суспільну небезпеку інкримінованого злочину, його корисливий мотив та імовірний дохід, який був отриманий підозрюваними, відомості про особу ОСОБА_5 , який має соціальні зв`язки, є ФОП, постійне місце проживання, що саме такий розмір застави здатен забезпечити його належну процесуальну поведінку.

За таких обставин, суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування підстав для задоволення клопотання захисника немає, оскільки стосовно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави на підставі абз.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, який зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 186, 189, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю АДРЕСА_1 , громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимому, підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, до 31.08.2024.

При продовженні строку дії запобіжного заходу, залишити заставу у розмірі 170 (сто сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає у сумі 514 760 (п`ятсот чотирнадцять тисяч сімсот шістдесят) гривень, з покладенням обов`язків, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді, прокурора, суду;

- не відлучатися з населеного пункту в якому проживає, а саме: АДРЕСА_3 ;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні з приводу обставин та подій пов`язаних з вказаним кримінальним провадженням.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1