Справа № 757/9906/24-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/5446/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року якою, скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити дії - повернуто скаржнику,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як вбачається з ухвали слідчого судді, В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 в якій просить зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за повідомленням від 24.02.2024 року про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року, скаргу ОСОБА_6 повернуто заявнику.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що в супереч вимогам ч. 2 ст. 64-1 КПК України, скаржником не додано до скарги належних документів щодо обсягу та змісту повноважень ОСОБА_7 на представництво інтересів чи права передоручати таке іншим особам, зокрема на подання відповідної заяви чи скарги. Відтак скаржником не доведено, що він мав належні повноваження звертатись із заявою про кримінальне правопорушення до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що може мати наслідком оскарження бездіяльності на підставі пункту 1 частини 1 статті 303 КПК.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва скасувати та призначити розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, не відповідає вимогам КПК.

Так, керівник юридичної особи засобами програмного забезпечення Електронного кабінету може уповноважувати працівників юридичної особи (в тому числі себе) або інших фізичних осіб чи фізичних осіб - підприємців на перегляд, створення та надсилання електронних документів, а також вчинення інших дій від імені юридичної особи з використанням власних Електронних кабінетів таких фізичних осіб чи фізичних осіб - підприємців.

З метою забезпечення дистанційного доступу до правосуддя військовою частиною НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) через уповноваженого керівника - командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 ( НОМЕР_3 ) пройдено автентифікацію та надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до його повноважень.

В порядку Положення про ЄСІТС в Електронному кабінеті ЄСІТС командиром військової частини НОМЕР_1 було видано електронну довіреність на представництво інтересів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 ( НОМЕР_4 ).

24.01.2024 р. військовою частиною НОМЕР_1 в особі уповноваженого представника ОСОБА_6 засобами підсистеми Електронного суду в системі ЄСІТС було подано скаргу разом з належними документами на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

До того ж, Відповідно до ч. 2 ст. 64-1 КПК України, повноваження представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на участь у провадженні підтверджуються:

1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, якщо представником є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні;

2) копією установчих документів юридичної особи, якщо представником є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа;

3) довіреністю, якщо представником є працівник юридичної особи.

Таким чином, представник військової частини НОМЕР_1 вважає, що скарга на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення була подана уповноваженим представником військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 засобами підсистеми Електронного суду в системі ЄСІТС до якої додано належні документи, що підтверджують повноваження представника для подання скарги, а саме: «Довіреність2» - наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 229 від 10.06.2023 р. (по стройовій частині) про прийняття полковником ОСОБА_8 10 червня 2023 року справ та посади командира військової частини НОМЕР_1 та «Довіреність 1» - довіреність в електронній формі на представництво військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 .

Разом з тим, апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що у 2024 році військовою частиною НОМЕР_1 засобами підсистеми Електронного суду в системі ЄСІТС через Електронний кабінет військової частини НОМЕР_1 подано 57 скарг на бездіяльність слідчого щодо невнесення до ЄРДР за підписом уповноваженого представника ОСОБА_6 на підставі довіреності командира військової частини ОСОБА_7 , з них переважна більшість - до Печерського районного суду м. Києва. Та, жодна зі скарг не була повернута ухвалою слідчого судді на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України у зв`язку з подана скарги особою, яка не мала права її подавати.

Відтак, на думку представника військової частини НОМЕР_1 , посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі від 04 березня 2024 року на те, що представником військової частини НОМЕР_1 не надано належних документів, що підтверджують обсяг та зміст повноважень командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 на представництво інтересів чи права передоручати таке іншим особам, не відповідає дійсним обставинам справи.

Крім того, апелянт просить провести розгляд апеляційної скарги без його участі.

Дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Статтею 303 КПК України закріплено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні та осіб, які можуть такі скарги подати.

Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена в тому числі і бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відтак, вказаною нормою закону визначено, що до суб`єктів, які можуть звернутися до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, - є заявник.

Відповідно до ст. 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Представником юридичної особи, в розумінні ч. ч. 1, 2 ст. 64-1 КПК України, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.

Повноваження представника юридичної особи на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:

1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, якщо представником є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні;

2) копією установчих документів юридичної особи, якщо представником є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа;

3) довіреністю, якщо представником є працівник юридичної особи.

Як вірно встановлено слідчим суддею, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення подано командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , а скаргу на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Києві - ОСОБА_6 .

Крім того, як вбачається з матеріалів судового провадження та обґрунтовано встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 не додано до скарги належних документів щодо обсягу та змісту повноважень ОСОБА_7 на представництво інтересів чи права передоручати таке право іншим особам, зокрема на подання відповідної заяви чи скарги. Тобто матеріали за скаргою не містять документів, які б належним чином підтверджували його повноваження звертатись із заявою про кримінальне правопорушення до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, що в свою чергу може мати наслідком оскарження бездіяльності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Оскільки при зверненні до суду скаржник не надав будь-яких документів на підтвердження його повноважень, як особи, яка має право бути суб`єктом оскарження відповідної бездіяльності посадових осіб, то висновок, викладений в ухвалі слідчого судді є обґрунтованим.

Доводи апелянта про те, що метою забезпечення дистанційного доступу до правосуддя військовою частиною НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) через уповноваженого керівника - командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 ( НОМЕР_3 ) пройдено автентифікацію та надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до його повноважень, а в порядку Положення про ЄСІТС в Електронному кабінеті ЄСІТС командиром військової частини НОМЕР_1 було видано електронну довіреність на представництво інтересів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 ( НОМЕР_4 ), в даному конкретному випадку не впливають на правильність висновків слідчого судді, викладених станом на день розгляду скарги та на підставі долучених до матеріалів скарги документів.

Отже, слідчий суддя обґрунтовано повернув скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, як особі, яка не має права подавати скаргу, при цьому зазначивши, що повернення скарги не позбавляє особу на звернення до слідчого судді в порядку, передбаченого ст. ст. 303-304 КПК України, із відповідною скаргою.

За таких обставин, колегія судді вважає ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів вказаних в апеляційній скарзі апелянта, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року якою, скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити дії, повернуто скаржнику - залишити без змін.

Судді ________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4