Справа № 209/4708/24
Провадження № 1-кп/209/242/24
В И Р О К

Іменем України

24 липня 2024 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 209/4708/24 (пр. № 1-кп/209/242/24), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000448 від 28 травня 2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, який має загальну середню освіту, офіційно не працює, не одружений, неповнолітніх дітей та утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 01 квітня 2010 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за ч. 2 ст. 186, ст. 104 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 17 травня 2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України (частково приєднано невідбутий термін 1 рік 1 місяць за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. від 01 квітня 2010 року) до загального терміну 4 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнений з СІЗО № 1 Дніпропетровської області 19 липня 2013 року умовно-достроково з невідбутим терміном 1 рік 10 місяців 26 днів;

- 07 вересня 2015 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 25 червня 2018 року з Дніпропетровської ВК № 89 по відбуттю терміну покарання;

- 07 листопада 2019 рок Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки;

- 15 вересня 2022 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

20 травня 2024 року в ранній час доби ОСОБА_5 перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 та її співмешканцем ОСОБА_7 , останні зберігають у вказаному житловому приміщенні свої особисті речі. Перебуваючи у вказаному місті у вказаний час, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме перфоратора марки «Dnipro-M» RH-100, який на праві власності належить його матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебуваючи в одній із кімнат і переконавшись, що потерпіла ОСОБА_6 знаходиться на роботі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, умисно, таємно, із корисливих мотивів, таємно викрав, перфоратора марки «Dnipro-M» RH-100, який належить потерпілій ОСОБА_6 . Заволодівши викраденим майном ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 2550,24 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, направленні на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 27 травня 2024 року в ранній час доби прийшов до місця свого мешкання, де проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 та її співмешканцем ОСОБА_7 , та де останні зберігають свої особисті речі. Перебуваючи у вказаному місті у вказаний час, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна пилососа марки «Samsung SC18M21», який на праві власності належить його матері ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, 27 травня 2024 року, в ранній час доби, перебуваючи у коридорі та переконавшись, що потерпіла ОСОБА_6 перебуває на роботі, а її співмешканець ОСОБА_7 перебуває в іншій кімнаті, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, умисно, таємно, із корисливих мотивів, таємно викрав, забравши з підлоги коридору біля ванної кімнати, пилосос марки «Samsung SC18M21», який належить потерпілій ОСОБА_6 . Заволодівши викраденим майном ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1020 грн.

Протиправні дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування, 26 червня 2024 року в приміщенні Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних підстав:

Обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди для сторін є:

а) для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку.

б) для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до тяжких злочинів, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не виявлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, з частковим приєднанням до цього покарання невідбутого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. від 15 вересня 2022 року, та остаточному призначенню за сукупністю вироків покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяця.

Потерпіла ОСОБА_6 також надала згоду на затвердження угоди, проти її затвердження не заперечує.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Виходячи з викладеного та враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 злочину, особу обвинуваченого, який вину визнав, в здійсненому покаявся, раніше судимий, дітей на утриманні не має, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, задовільно характеризується за місцем мешкання, враховуючи наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 з одного боку та обвинуваченим в цьому провадженні ОСОБА_5 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 з іншого боку.

Судові витрати пов`язані із залученням експертів, в розмірі 340 гривень слід стягнути з обвинуваченого.

Відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Угоду від 26 червня 2024 року про визнання винуватості укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , з іншого боку - затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частину невідбутого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 вересня 2022 року у вигляді 3 місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 місяця.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з моменту його затримання, тобто з 26 червня 2024 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 суму вартості проведення експертизи в сумі 340 (триста сорок) гривень на користь держави.

Речові докази: специфікацію до договору фінансового кредиту закладу DNZ-5.47266/1.49291 від 12 червня 2024 року року та специфікацію до договору фінансового кредиту закладу Договір 1,2 № від 27 травня 2024 року, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000448 залишити у матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: перфоратор марки «Dnipro-M» RH-100, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 залишити у останньої за належністю.

Роз`яснити ОСОБА_5 про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 26 червня 2024 року та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1