Справа № 487/6424/24
Провадження № 1-кс/487/4178/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту, в якому просив скасувати арешт з майна, яке було вилучено 23.04.2024 у кримінальному провадженні №0000058 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: з мобільного телефону Iphone 15 Pro ІМЕІ НОМЕР_1 з закріпленою Е сім карткою НОМЕР_2 ; мобільного терміналу Iphone 15 Pro ІМЕІ 1 НОМЕР_3 з закріпленою Е сім карткою НОМЕР_4 , накладений 01.05.2024 слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва у справі №490/2998/24, провадження №1-кс/490/1730/24.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_5 зазначив, що небхідність в подальшому арешті майна відпала, оскільки мобільні телефони були вилучені у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 111-2 КК України, яке на даний час закрито СВ СБУ та матеріали провадження направлені для розмлідування в поліцію. Крім того, з моменту вилучення майна ОСОБА_4 пройшло більше 3 місяців, а з моменту внесення даних до ЄРДР більше півроку. Відсутність повідомлення про підозру ОСОБА_4 свідчить про те, що він не має відношення до злочинного діяння. Таким чином, не знайшло підтвердження, що вилучене майно має відношення до предмету або об`єкту досудового розслідування та має ознаки речових доказів.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_4 просили задовольнити клопотання, скасувавши арешт майна.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

За змістом ч. 1 ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснювалось досудове розслідування у кримінальном упровадженні №0000058 від 15.02.2024, за ч. 1 ст. 111-2 КК України, за обставинами причетності мешканців м. Миколаєва до протиправної діяльності з підготовки та передачі матеріальних ресурсів та грошових активів, отриманих шахрайським шляхом, представникам рф.

Під час досудового розслідування встановлено, що до вказаної злочинної діяльності причетний мешканець м. Миколаєва ОСОБА_4 , який використовує номер мобільного зв`язку НОМЕР_5 .

Мешканцями м. Миколаєва з серпня 2021 року запущено веб-сервіс в месенджері "Телеграм" під назвою ІНФОРМАЦІЯ_3, спрямований на несанкціоноване отримання даних банківських карток користувачів європейських веб-платформ, призначених для розміщення приватних та комерційних оголошень («ОLX», «Subito», «Vinted», «Booking» тощо).

Вказані протиправні дії здійснюються з використанням розробленого «Телеграм»-боту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та «Телеграм»-чату «ІНФОРМАЦІЯ_4», ряду підконтрольних веб-сайтів, що візуально відтворюють сторінки для проведення платежів популярних торгових платформ, та криптовалютних рахунків.

Встановлено, що механізм протиправної діяльності полягає у наступному. В ході злочинної діяльності, учасники угрупування, які безпосередньо контактують з жертвою, надають спеціально створене посилання на фішинговий сайт авторам оголошень продавцям (під приводом вводу реквізитів банківської картки для прийому платежу), або потенційним покупцям, що відреагували на легендоване оголошення (під приводом оплати замовлення). Після вводу жертвою шахрайства даних своєї банківської картки на сторінці фішингового сайту, інформація потрапляє до інших учасників угрупування, які безпосередньо використовують її для здійснення переказів доступних грошових сум на підконтрольні рахунки. Суми викрадених грошових коштів розподіляються між учасниками угрупування. Так, на даний час від 40 до 60 відсотків незаконного заробітку надходить безпосереднім контактерам, інша частина викрадених коштів розподіляється між адміністраторами та іншими функціонерами ресурсу.

Крім цього, встановлено, що на даний час до діяльності угрупування причетні представники країни-агресора громадяни рф, які виконують організаторські та адміністративні функції.

Постановою слідчого від 23.04.2024 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000058 від 15.02.2024 зазначене майно.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.05.2024 накладено арешт на зазначені мобільні телефони. Як встановлено під час накладення арешту, вилучені мобільні термінали використовувались у протиправній діяльності в якості знаряддя, за допомогою них здійснювалось забезпечення функціонування групи ІНФОРМАЦІЯ_5 у месенджері "Телеграм".

Постановою слідчого від 10.06.2024 у кримінальному провадженні №0000058 від 15.02.2024 змінено правову кваліфікацію кримніального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК УКраїни, на ч. 2 ст. 361-2 КК України.

Постановою заступника начальника відділу Миколаївської обласної прокуратури від 21.06.2024 проведення досудового розслідування у кримінальнмоу провадженні №№0000058 від 15.02.2024 за ч. 2 ст. 361-2 КК України доручено слідчому відділу Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.

На даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею під час накладення арешту встановлено, що вищезазначене майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Так, зокрема, мобільні термінали, які належать ОСОБА_4 , є засобом або знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а отже, можуть містити інформацію, яка має значення для досудового розслідування. Вилучене майно підлягає огляду і, за необхідності, експертному дослідженню.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопрушення, яке вчинялось за допомогою мобільних пристроїв та комп`ютерної техніки, скасування арешту майна може призвести до втрати речових доказів, що в подальшому може унеможливити їх дослідження відовідно до вимог ст. 357 КПК України.

Отже, у зв`язку із недоведеністю того, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000058 від 15.02.2024 за ч. 2 ст. 361-2 КК України триває, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 84, 91-94, 98, 100, 170-174, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 02.08.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1