БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/2243/24
Провадження №1-кс/497/805/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

27.09.2024 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого відділення №1 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000529 від 23.09.2024 року,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання слідчого відділення №1 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000529 від 23.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділом Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000529 від 23.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Болградською окружною прокуратурою Одеської області.

23.09.2024 року до ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява віл ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 про те, що 22.09.2024 року невстановлена особа, з території ферми КФГ "Кутузова", що розташована на околиці с. Прямобалка Болградського району Одеської області демонтувала та викрала металеву клітку для тварин.

Вказане повідомлення 23.09.2024 зареєстроване в ЖЄО відділення поліції №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області за № 3340 від 23.09.2024 та в цей же день слідчим відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Допитана ОСОБА_5 повідомила, що вона працює на посаді бухгалтера ДП ДГ «Кутузова», 23.09.2024 року приблизно о 11 годині 04 хвилині, їй зателефонувала староста с. Прямоблака ОСОБА_6 та повідомила, що з території ферми ДП ДГ «ім. Кутузова», викрали клітку для тримання кролів. Після чого ОСОБА_5 прийшла до ферми та побачила відсутність клітки 4-Х з інвентарним номером К-СТФ-387, вартістю 25000 грн.

23.09.2024 допитаний свідком ОСОБА_7 надав показання про те, що вказані предмети було викрадено ним, крім того 23.09.2024 знаходячись поряд із будинком АДРЕСА_1 вказана особа добровільно видала 105 металевих фрагментів конструкції клітки, різних форм та розмірів, про що складено відповідну заяву.

Вище вказані предмети були оглянуті та постановою слідчого від 23.09.2024 визнано речовим доказом та передано на зберігання працівнику ДП ДГ «ім. Кутузова» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на територію зернотоку ДП ДГ ім. Кутузова, що розташований в АДРЕСА_1 .

На думку слідчого, з метою збереження вилученого майна та необхідності його дослідження в ході слідчих дій, за результатами проведення яких зазначене майно може бути використане як речовий доказ, предметом вчинення кримінального правопорушення, а його знищення унеможливлює встановлення всіх істотних обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з цим є необхідність у накладанні на нього арешту судом, що зумовлено необхідністю збереження цього речового доказу в тому ж стані, що і на момент його вилучення згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України..

Прокурор та слідчий, володілець майна в судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення розгляду клопотання повідомлені належним чином, на адресу суду надіслали заяви про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Слідчим відділом Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000529 від 23.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Болградською окружною прокуратурою Одеської області.

Встановлено, 23.09.2024 року до ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява віл ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 про те, що 22.09.2024 року невстановлена особа, з території ферми КФГ "Кутузова", що розташована на околиці с. Прямобалка Болградського району Одеської області демонтувала та викрала металеву клітку для тварин.

23.09.2024 допитаний свідком ОСОБА_7 надав показання про те, що вказані предмети було викрадено ним, крім того 23.09.2024 знаходячись поряд із будинком АДРЕСА_1 вказана особа добровільно видала 105 металевих фрагментів конструкції клітки, різних форм та розмірів, про що складено відповідну заяву.

Вище вказані предмети були оглянуті та постановою слідчого від 23.09.2024 визнано речовим доказом та передано на зберігання працівнику ДП ДГ «ім. Кутузова» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на територію зернотоку ДП ДГ ім. Кутузова, що розташований в АДРЕСА_1 .

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Вказаний строк слідчим дотримано.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За змістом ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження визначених ч. 3 ст.132 КПК України:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що існують достатні обставини, які підтверджують, що вилучене майно є речовими доказами у справі, предметом кримінального правопорушення, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно, може призвести до приховування та/або зникнення речових доказів, що позбавить можливості орган досудового розслідування провести усі необхідні слідчі дії та якомога швидше завершити досудове розслідування.

Наразі слідчий суддя вважає, що будь-які негативні наслідки для власника майна відсутні. Слідчий суддя також вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи як вилучення речей та накладання на них арешту, й в такому разі може бути виконане завдання досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

А відтак, необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження та накласти арешт на тимчасово вилучене майна, з метою збереження речових доказів.

Також слідчий суддя вважає доведеним, що незастосування відносно вилученого майна арешту шляхом заборони користування та розпорядження може привести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Окрім цього, слідчий суддя зазначає, що не підлягає задоволенню вимога про визначення місця зберігання речового доказу, оскільки порядок зберігання доказів визначений ст. 100 КПК України. Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилученого майна слід покласти на слідчого у даному кримінальному провадженні та осіб, яким майно передано на відповідальне зберігання..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №1 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, що було тимчасово вилучено 23.09.2024 року в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000529 від 23.09.2024 року, добровільно видані ОСОБА_7 , 105 металевих фрагментів конструкції клітки, різних форм та розмірів, шляхом заборони користування та розпоряджання.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилученого майна покласти на ініціатора цього клопотання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена через Болградський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1