У Х В А Л А
26 листопада 2024 року м. Хмельницький
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що до СУ ГУНП в Хмельницькій області надійшли матеріали від УСБУ в Хмельницькій області про те, що ОСОБА_5 вимагає від ОСОБА_7 надання неправомірної вигоди для себе в сумі 3000 доларів США, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме виготовлення довідки ВЛК про обмежену придатність до військової служби.
Крім того, до СУ ГУНП в Хмельницькій області надійшли матеріали від УСБУ в Хмельницькій області про те, що гр. ОСОБА_8 вимагає від гр. ОСОБА_7 надання неправомірної вигоди для себе в сумі 2000 доларів США, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме виготовлення довідки ВЛК про обмежену придатність до військової служби з метою отримання ОСОБА_7 відстрочки від мобілізації.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 повідомив, що у жовтні 2024 року під час спілкування із особою ОСОБА_5 останній повідомив, що зможе допомогти ОСОБА_9 у вирішені питання, щодо дотримання документів з приводу відтермінування від мобілізації, при цьому ОСОБА_5 повідомив, що для позитивного вирішення даного питання йому буде необхідно надати неправомірну вигоду.
Надалі 21.10.2024 ОСОБА_7 будо вручена повістка про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 23.10.2024, у зв`язку із чим останній зателефонував до ОСОБА_5 , та повідомив про згадану ситуацію, на що останній надав ОСОБА_7 контакти особи ОСОБА_8 як особи яка має допомогти ОСОБА_7 у вирішенні питання із відтермінуванням від мобілізації.
В подальшому ОСОБА_7 зустрівся із ОСОБА_8 , під час чого останній повідомив, що у разі надання йому 2000 доларів США, від зможе позитивно вирішити питання щодо відтермінування від мобілізації ОСОБА_7 , та у подальшому також зможе посприяти у інших питаннях, які стосуватимуться мобілізації ОСОБА_7
11.11.2024 в період часу з 20 год. 14 хв. по 22 год. 18 хв. у вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено і вилучено вищезазначене майно.
12.11.2024 слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами вищевказане майно.
За версією прокурора, на вилучені банківські карти ОСОБА_5 міг отримувати кошти за незаконну діяльність або перераховувати їх спільникам, таким чином банківські карти можуть бути знаряддям злочину. У вилученому мобільному телефоні, може міститися інформація щодо незаконної діяльності ОСОБА_5 , переписки в месенджерах щодо вчинення кримінальних правопорушень. Вказана інформація має важливе значення для кримінального провадження, та потребує детальних оглядів та дослідження. Тому вказані речі підлягають обов`язковому вилученню та накладення арешту для забезпечення збереження речових доказів.
За позицією прокурора, на грошові кошти в сумі 4 900 доларів США необхідно накласти арешт, оскільки в ході проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що ОСОБА_5 , причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.
А тому прокурор просить накласти арешт на зазначене майно з метою його збереження як речових доказів та з метою забезпечення спеціальної конфіскації.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 13.11.2024 клопотання прокурора повернуто для усунення недоліків.
Указані в ухвалі слідчого судді недоліки прокурор не усунув.
Прокурор просить накласти арешт на указане майно з метою збереження речових доказів.
Дослідивши надані матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.
Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
У справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 зазначено про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи.
У клопотанні не обґрунтовано значення для кримінального провадження та мети арешту на грошові кошти в сумі 4 900 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США в кількості 49 шт. та банківські карти «Монобанк» № НОМЕР_1 , «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , зокрема з метою спеціальної конфіскації, зокрема які відомості свідчать про наявність у вказаних грошових коштів ознак, визначених ст.96-2 КК України.
Прокурор стверджує про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України та стверджує про необхідність встановлення обставин походження грошових коштів від злочинної діяльності ОСОБА_5 ,
Разом із цим, прокурор не долучає до клопотання та в судовому засіданні не надані документи, які за словами слідчого ОСОБА_4 підтверджують указані обставини.
Отже, прокурору необхідно надати документи, що підтвердять ознаки речових доказів вилучених грошових коштів, відомостей про їх власника та значення їх для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідчий суддя
Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя