справа № 208/6819/24
№ провадження 1-кс/208/1487/24
УХВАЛА

Іменем України

02 вересня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, тимчасово не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 15.01.2024 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України на строк до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,-

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий у своєму клопотанні посилається на те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та / або суду так, як підозрюваний не має сталих соціальних зв`язків (неодружений, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, як і немає постійного доходу, оскільки не має місця роботи, має посередню характеристику та неодноразові судимості), крім цього останній підозрюється у вчиненні тяжких злочинів. При цьому у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні даних кримінальних правопорушень йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а відтак усвідомлюючи невідворотність настання покарання за вчинене діяння та санкцію інкримінованого кримінального правопорушення, загроза реального відбуття з високою ймовірністю спонукають підозрюваного до переховування від органу досудового розслідування, суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, вказує на те, що підозрюваний може у будь-який момент залишити межі міста та області з метою переховування від органу досудового розслідування та / або суду з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, що може виразитися у вигляді втечі. Вказане свідчить, що підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе залишити місце проживання та прийняти спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що підозрюваним не будуть вживатися перешкоди у відправленні правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - не встановлено.

З огляду на тяжкість злочинів у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів і ці обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрюваного особа може переховуватися від органу досудового розслідування.

Крім того, ризик переховування об`єктивно збільшується з урахуванням введення в України воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб та обумовлює можливість підозрюваному переховуватися на тимчасово непідконтрольній українській владі території, що може значно ускладнити органам правопорядку вживати заходи реагування на таку поведінку підозрюваного та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Орган досудового розслідування враховує, що безпосередні бойові дії проходять у тому числі на території Дніпропетровської області, у зв`язку з чим в ряді міст проходить вимушена евакуація, населення системно мігрує до інших областей та міст України, або інших країн. Цей факт, у тому числі в сукупності з покаранням, яке загрожує підозрюваному, з великою ймовірністю може спіткати останнього до переховування від слідства та суду.

Враховуючи вищевикладене, слідчий вважає, що наслідки ризику втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними, ніж покарання і його процедура виконання покарання.

Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення так, як підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою унеможливлення збирання зазначених доказів стороною обвинувачення. Про існування даного ризику свідчить те, що на даний час досудове розслідування триває та проводяться ряд слідчих (розшукових) дій та процесуальних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення та відшукання речових доказів. Будучи неодноразово судимим, підозрюваний обізнаний із тим, які саме речі для нього можуть негативно вплинути на хід досудового розслідування, а тому, перебуваючи на волі матиме можливість знищити, сховати або спотворити відповідні речі.

Незаконно впливати на потерпілого та свідків так, як перебування підозрюваного ОСОБА_5 поза межами установ, що утримують осіб під вартою, створює загрозу здійснення впливу на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, так як з деякими перебуває у тісних відносинах, особисто знайомий (що видно з протоколів допиту останніх). Крім того, після отримання копій матеріалів кримінального провадження, як додаток до вказаного клопотання, ОСОБА_5 , отримав доступ до персональних даних потерпілого та свідків (повні анкетні дані, адреси реєстрації та проживання, абонентські номери). Обґрунтованість даного ризику обумовлена тим, що ОСОБА_5 розуміючи ступінь тяжкості вчинення злочину, наслідки та ризик втечі для нього, перебуваючи поза межами місця позбавлення волі, може самостійно, або заручившись підтримкою інших осіб, негативно впливати на психологічний та моральний стан потерпілого та свідків, безперешкодно спровокувати та викликати у них бажання відмовитися від наданих свідчень, які є беззаперечними доказами вини підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, очікуючи на можливу помсту з його боку, шляхом вмовлення, тиску, погроз, залякувань, викликання жалю до себе, або будь-яким іншим способом, оскільки є особою раніше судимою з метою уникнення покарання за вчинений злочин. Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, а також виду і розміру завданої шкоди тощо.

Відповідний незаконний вплив може стосуватися як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад: показання понятих, які брали участь у проведення слідчих (розшукових) дій).

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, врахована встановлена КПК України процедура отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, або під час судового засідання судом у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, 95, 224 КПК України). За таких обставин, беручи до уваги обізнаність підозрюваного та процесуальну поведінку, ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безспосереднього отримання судом показань від потерпілого, свідків та дослідження їх судом.

Вважаю, що ризик прийняття підозрюваним спроб незаконного впливу на потерпілого та свідків, враховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати показання в вигідному для нього аспекті є реальним.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином так, як підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як є особою раніше неодноразово судимою. Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний обізнаний із формами та методами розслідування кримінальних проваджень. Враховуючи відповідний негативний досвід притягнення до кримінальної відповідальності, даний факт свідчить про можливість вчинення підозрюваним дій, які б перешкоджали проведенню повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування. Водночас слід зазначити, що досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження триває, продовжують встановлюватися всі обставини вчинення кримінального правопорушення, а також особи, причетні до його вчинення, що може суттєво вплинути на подальшу поведінку підозрюваного.

Вчините інше кримінальне правопорушення так, як підозрюваний ОСОБА_5 вже не вперше вчинив кримінальне правопорушення, не має офіційного працевлаштування, не має достатнього законного джерела доходу, який здатен забезпечити рівень життя останнього, що свідчить про те, що він й у подальшому буде вчинювати кримінальні правопорушення майнової спрямованості з корисливих мотивів. Отже, може продовжувати свою протиправну діяльність. Орган досудового розслідування вважає, що кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, становить небезпеку для майна суспільства. При цьому підозрюваний є раніше судимим за вчинення злочинів майнової спрямованості. Маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, будучи засудженим 15.01.2024 за аналогічний злочин та звільнений від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , вчинив нові злочини проти власності. Таким чином існує достатньо підстав вважати, що перебуваючи поза межами місця позбавлення волі останній може вчинити інші корисливі злочини з метою отримати дохід «легким шляхом», що характеризує його антисоціальну поведінку та небезпечність для суспільства.

Особлива суспільна небезпека імовірного злочину полягає у тому, що він вчиняється в умовах дії «воєнного стану в Україні». За таких обставин особисте збагачення злочинним шляхом є неприпустимим та особливо цинічним.

Вказаний ризик має місце також через те, що на даний час орган досудового розслідування встановлює факт можливого систематичного вчинення ОСОБА_5 аналогічних злочинів та вважає, що останній може продовжити вчиняти аналогічні злочини, або при здійсненні тиску на потерпілого чи свідків, вчинити інший злочин.

В судовому засіданні слідчий підтримала своє клопотання, посилалась на обставини зазначені в клопотанні, обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, як домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати домашній арешт .

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

У провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000900 від 17.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання 15.07.2024 у період часу з 14:37 год по 14:38 год ОСОБА_5 перебував у магазині «Аврора» ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» за адресою: АДРЕСА_2 , в службовому приміщенні якого могло бути майно, яке має майнову цінність. В цей час у ОСОБА_5 виник прямий протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у інше приміщення, вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій прямий протиправний умисел, перебуваючи у вказаному місці в зазначений час, усвідомлюючи, що він діє в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IХ (з подальшими змінами), ОСОБА_5 проник до службового приміщення магазину, та, розуміючи, що своїми діями здійснює незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, діючи повторно, із корисливих мотивів та корисливої мети, із сумки ОСОБА_8 , що перебувала у службовому приміщенні, таємно викрав гаманець, в якому знаходилися ювелірні вироби, а саме: ланцюг зі срібла вартістю 476,00 грн, підвісок зі срібла вартістю 548,41 грн; підвісок із золота вартістю 2908,89 грн.

Заволодівши викраденим майном, та утримуючи його при собі, ОСОБА_5 , залишив місце вчинення злочину, в подальшому розпорядився майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 3933,30 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням до іншого приміщення, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 19.08.2024 у період часу з 22:10 год по 22:12 год ОСОБА_5 перебував на четвертому поверсі неврологічного відділення КНП КМР «Міська лікарня №9» за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, Заводський район, пр. Аношкіна, буд. 72, де у приміщенні палати № 405 на холодильнику помітив мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 13 Pro» 5G Ocean Teal 8GB RAM 256GB ROM, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_10 . В цей час у ОСОБА_5 виник прямий протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та в умовах воєнного стану, а саме вищевказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій прямий протиправний умисел, перебуваючи у вказаному місці в зазначений час, усвідомлюючи, що він діє в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IХ (з подальшими змінами), ОСОБА_5 розуміючи, що своїми діями здійснює незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, діючи повторно, із корисливих мотивів та корисливої мети, таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_10 мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 13 Pro» 5G Ocean Teal 8GB RAM 256GB ROM, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , вартістю 13 049,58 грн.

Заволодівши викраденим майном, та утримуючи його при собі, ОСОБА_5 , залишив місце вчинення злочину, в подальшому розпорядився майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 13 049,58 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Із аналізу практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень у справах «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», «Мерабішвілі проти Грузії» можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»: існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення; факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність; обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні; стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

У судовому засіданні слідчим суддею досліджені, зокрема, такі документи з метою встановлення причетності/непричетності ОСОБА_5 до вчинення злочину у якому він підозрюється, а саме: показаннями потерпілого, свідків, протоколом огляду предмета, протоколами проведення впізнання особи, речовими доказами, висновками експертів, а також іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, які з достатньою ймовірністю підтверджують існування розумної підозри щодо причетності підозрюваного до вчинення тяжкого злочину.

На підставі сукупності досліджених документів, слідчий суддя дійшов висновку про те, що дійсно могли мати місце обставини про які зазначає орган досудового розслідування і що до їх вчинення може бути причетний ОСОБА_5 .

Слідчий суддя наголошує, що стандарт «обґрунтованості підозри» не вимагає існування доказів, достатніх для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку. При вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того, чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Отже вказане може бути підставою для обрання запобіжного заходу.

Щодо існування ризиків слідчий суддя зазначає наступне.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування таких ризиків:

- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого або свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчините інше кримінальне правопорушення майнової спрямованості;

Ризики переховування від органів досудового розслідування та вчините інше кримінальне правопорушення майнової спрямованості обґрунтовує: тяжкістю злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, не працює.

Оцінюючи доводи щодо існування ризиків, передбачених п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_5 зможе переховуватися від органів досудового розслідування, вчините інше кримінальне правопорушення майнової спрямованості, з огляду на таке.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи вимоги ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який є тяжким злочином відповідальність за вчинення якого передбачає покарання від 5 до 8 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суворість покарання за вчинення злочину, який інкримінуються у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є підставою для обрання запобіжного заходу.

Щодо не можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

Відповідно до наведеної норми, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри; доведення стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає, що цих обставин, у сукупності із наданими документами достатньо для того, щоб обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В свою чергу, достатніх документів на спростування доводів, наведених слідчим та прокурором в обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, сторона захисту не надала. Так само, як і не надала документів, які мають враховуватися при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що на теперішній час, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

З огляду на ці обставини відсутні підстави для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Отже з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Окрім цього, відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Так, з урахуванням того, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину та відсутність у ОСОБА_5 будь-яких доходів, також те, що злочин вчинений без застосуванням насильства або погрозою його застосування, суд вбачає підстави для визначення застави.

Викладене у сукупності дає підстави для задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Керуючись статтями 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, тимчасово не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 15.01.2024 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України на строк до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік задовольнити.

Застосувати у рамках кримінального провадження №0000900 від 17.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, тимчасово не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 15.01.2024 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України на строк до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.10.2024 року, включно.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 182, ч. 4 ст. 183 КПК України, визначити розмір застави в розмірі 60 560,00 гривень. У разі внесення застави на депозитний рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні зобов`язання, які він повинен буде виконувати строком до 30.10.2024 року:

- своєчасно прибувати за першою вимогою до слідчих слідчої групи, прокурорів групи прокурорів, слідчого судді, суду в межах кримінального провадження №0000900 від 17.07.2024, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі м. Кам`янське Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не спілкуватися із потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні без дозволу на це слідчого, прокурора чи суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1