У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою кримінальному провадженні №0001455 від 17.07.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгорода Закарпатської області, українця за національністю, громадянина України, з базовою середньою освітою, такого який ніде не працює та не навчається, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 186 КК України -

в с т а н о в и в:

З поданого клопотання та матеріалів кримінального провадження випливає, що слідчими Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001455 від 17.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі КК України).

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.03.2023, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України був засуджений до покарання у вигляді 4 років та 4 місяців позбавлення волі та звільнений з місць відбування покарання 28.03.2023 після відбуття строку покарання, на шлях виправлення не став та повторно вчинив кримінальне правопорушення.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався.

Близько 03 години 30 хвилин 09.07.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільну небезпечність та протиправність, реалізуючи свій корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розпилив йому в обличчя аерозольний балончик.

Після чого, продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 , почав наносити удари ногами по корпусу тіла та в голову потерпілому ОСОБА_7 , вимагаючи від останнього віддати йому грошові кошти. Оскільки потерпілий ОСОБА_7 не мав при собі готівкових грошових коштів, про що повідомив ОСОБА_4 , останній, обшукавши ОСОБА_7 , який на той момент лежав на землі та не міг чинити опору, виявив у лівій кишені штанів потерпілого мобільний телефон марки «Google Pixel 3» ІМЕІ НОМЕР_1 , яким він заволодів, чим спричинив потерпілому матеріального збитку на суму 2930 (дві тисячі дев`ятсот тридцять) гривень. Після чого ОСОБА_4 , нанісши ще кілька ударів по тілу ОСОБА_7 , дізнався пароль розблокування мобільного телефону та пароль доступу до додатку «Приват24», після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел на незаконне збагачення за рахунок викраденого майна, збув викрадений ним мобільний телефон марки «Google Pixel 3» ІМЕІ НОМЕР_1 .

Таким чином ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно в умовах воєнного стану.

Крім того встановлено, що ОСОБА_4 , о 04 годині 13 хвилин 09 липня 2024, перебуваючи за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, діючи з прямим умислом, спрямованим на заволодіння чужим правом на майно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого права на майно, яким він незаконно заволодів, шляхом незаконного використання інформації про ОСОБА_7 , а саме інформації про його дату народження та адресу місця проживання, яка відповідно до ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про інформацію» є конфіденційною інформацією про фізичну особу, тобто без відома та добровільної згоди особи, використовуючи його персональні дані для здійснення незаконної операції з віддаленої ідентифікації за допомогою системи ідентифікації Національного банку України BankID, через електронний платіжний засіб «Приват24», який зареєстрований на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_2 , за допомогою мобільного телефону марки «Google Pixel 3» ІМЕІ НОМЕР_1 , в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , який ОСОБА_4 .. попередньо викрав від ОСОБА_7 , здійснив несанкціоновану ідентифікацію особи ОСОБА_7 , а саме передав ідентифікаційні дані клієнта АТ КБ «Приватбанк» надавачу фінансових послуг ТОВ «Споживчий центр» для формування заявки на оформлення онлайн кредиту від імені потерпілого, на підставі якої між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_7 , було укладено договір позики на суму 6000,00 грн., та в подальшому її було зараховано на банківську картку відкриту в АТ КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_4 на імя ОСОБА_7 , в результаті чого ОСОБА_4 , отримав право на користування вказаними грошовими коштам від імені потерпілого, що призвело до порушення недоторканості приватного життя ОСОБА_7 , яке виразилось в незаконному використанні конфіденційної інформації про особу.

Крім того встановлено, що ОСОБА_4 , о 06 годині 53 хвилини 09 липня 2024 перебуваючи за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, діючи з прямим умислом, спрямованим заволодіння чужим правом на майно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого права на майно яким він незаконно заволодів, шляхом незаконного використання інформації про ОСОБА_7 , а саме інформації про його дату народження та адресу місця проживання, яка відповідно до ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про інформацію» є конфіденційною інформацією про фізичну особу, тобто без відома та добровільної згоди особи, використовуючи його персональні дані для здійснення незаконної операції з віддаленої ідентифікації за допомогою системи ідентифікації Національного банку України BankID, через електронний платіжний засіб «Приват24» який зареєстрований на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_2 , за допомогою мобільного телефону марки «Google Pixel 3» ІМЕІ НОМЕР_1 , в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , який ОСОБА_4 попередньо викрав від ОСОБА_7 , здійснив несанкціоновану ідентифікацію особи ОСОБА_7 , а саме передав ідентифікаційні дані клієнта АТ КБ «Приватбанк» надавачу фінансових послуг ТОВ «Фінансова компанія «Є-гроші ком» для формування заявки на оформлення онлайн кредиту від імені потерпілого, на підставі якої між ТОВ «Фінансова компанія «Є-гроші ком» та ОСОБА_7 , було укладено договір позики на суму 2500,00 грн., та в подальшому її було зараховано на банківську картку, відкриту в АТ КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_7 , в результаті чого ОСОБА_4 , отримав право на користування вказаними грошовими коштам від імені потерпілого, що призвело до порушення недоторканості приватного життя ОСОБА_7 , яке виразилось в незаконному використанні конфіденційної інформації про особу.

Крім того встановлено, що ОСОБА_4 , о 07 годині 10 хвилини 09 липня 2024 перебуваючи за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, діючи з прямим умислом, спрямованим заволодіння чужим правом на майно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого права на майно яким він незаконно заволодів, шляхом незаконного використання інформації про ОСОБА_7 , а саме інформації про його дату народження та адресу місця проживання, яка відповідно до ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про інформацію» є конфіденційною інформацією про фізичну особу, тобто без відома та добровільної згоди особи, використовуючи його персональні дані для здійснення незаконної операції з віддаленої ідентифікації за допомогою системи ідентифікації Національного банку України BankID, через електронний платіжний засіб «Приват24» який зареєстрований на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_2 , за допомогою мобільного телефону марки «Google Pixel 3» ІМЕІ НОМЕР_1 , в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , який ОСОБА_4 попередньо викрав від ОСОБА_7 , здійснив несанкціоновану ідентифікацію особи ОСОБА_7 , а саме передав ідентифікаційні дані клієнта АТ КБ «Приватбанк» надавачу фінансових послуг ТОВ «Смартівей Юкрейн» для формування заявки на оформлення онлайн кредиту від імені потерпілого, на підставі якої між ТОВ «Смартівей Юкрейн» та ОСОБА_7 , було укладено договір позики на суму 3000,00 грн., та в подальшому її було зараховано на банківську картку відкриту в АТ КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_4 на імя ОСОБА_7 , в результаті чого ОСОБА_4 , отримав право на користування вказаними грошовими коштам від імені потерпілого, що призвело до порушення недоторканості приватного життя ОСОБА_7 , яке виразилось в незаконному використанні конфіденційної інформації про особу.

За таких обставин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно в умовах воєнного стану та кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, а саме у незаконному використанні конфіденційної інформації про особу.

15 серпня 2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що необхідність у застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою зумовлена наявністю обґрунтованої підозри та наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими до нього необхідно застосувати відповідний запобіжний захід, зокрема, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків та потерпілого, іншого підозрюваного з метою зміни ними показань на його користь, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор відомості, викладені в клопотанні підтримав, просив його задовольнити та обрати підозрюваному запобіжних захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.

Захисник підозрюваного заперечував проти поданого клопотання. Вказав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України відсутні та не доведені стороною обвинувачення, водночас, вважає, що забезпечити виконання підозрюваним обов`язків та запобігти ризикам можливо і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Також зазначив, що подія відбулася 09.07.2024, а з клопотанням звернулися 16.08.2024, тобто через тривалий час після події.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001455 від 17.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 186 КК України.

15 серпня 2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 186 КК України КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.07.2024, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.08.2024, випискою по банківській картці ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.08.2024, протоколом огляду від 22.07.2024, протоколом огляду предмета від 08.08.2024, висновком товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/8558-ТВ, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконний вплив на потерпілих, свідків, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя, враховує дані, що характеризують особу підозрюваного, той факт, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає за доцільне, з урахуванням виключних обставин, клопотання слідчого задовольнити частково.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, інших даних про його особу, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 186 КК України, слідчий суддя приходить до переконання, що розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених КПК України, слід встановити в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120,00 грн.

Також слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з 16 год. 20 хв. 15 серпня 2024 року по 11 жовтня 2024 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених цим Кодексом в розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120,00 грн. (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень 00 копійок).

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків два місяці.

Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 19 серпня 2024 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1