Справа № 650/6060/24
провадження № 1-кп/650/775/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в селищі Велика Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 12.11.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Біла Криниця, Бериславського району Херсонської області, громадянина російської федерації, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, депутатом будь-якого рівня не є, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку статті 89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 09 листопада 2024 року близько 17:00 години, перебуваючи в одній з кімнат будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, який виник під час спілкування з особистих мотивів, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій особі, умисно кулаком правої руки наніс один удар в область лівого передпліччя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді синця лівого передпліччя, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи № 422 від 13.11.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною першою статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Крім того, ОСОБА_3 10 листопада 2024 року близько 14:00 години, перебуваючи в одній з кімнат будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, який виник під час спілкування з особистих мотивів, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій особі, умисно кулаком лівої руки наніс один удар в область правого передпліччя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді синця правого передпліччя, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи № 423 від 13.11.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною першою статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд зазначеного обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечив проти такого розгляду.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого, яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 в якій обвинувачений зазначив, що: свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною першою статті 125 КК України, він беззаперечно визнає; йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, вони йому зрозумілі, він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та він зрозумів, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; він згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акта також додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , в якій він зазначив, що: йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, вони йому зрозумілі, він згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та він зрозумів, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; він згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Положеннями частин другої та третьої статті 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень параграфа 1 Глави 30.

Із вказаних обставин, а також матеріалів кримінального провадження суд встановив, що прокурор впевнився у добровільності згоди обвинуваченого та потерпілого на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні та у суду відповідний факт не викликає сумніву.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема, протоколу допиту ОСОБА_3 та протоколу проведення слідчого експерименту, встановлено, що вони засвідчують беззаперечне визнання останнім своєї винуватості.

З огляду на вказані обставини учасники кримінального провадження не викликалися, докази у судовому засіданні не досліджувалися.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною першою статті 125 КК України є об`єктивно доведеною поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 за двома епізодами слід кваліфікувати за частиною першою статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які належать до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема у 2024 році за аналогічне правопорушення, за що поніс покарання у виді штрафу, притягався до адміністративної відповідальності, на утриманні не має неповнолітніх дітей, не працює, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, не є депутатом, на обліку в ДУ «Центр пробації» не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину особою повторно.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти шляхом призначення йому покарання, найбільш суворого, яке можливо призначити обвинуваченому, за видом з числа передбачених санкцією частини першої статті 125 КК України, та у максимальному його розмірі, - у виді двохсот годин громадських робіт. Таке покарання, на думку суду, є справедливим і достатнім, а також відповідатиме його меті.

Визначаючи саме таку міру покарання суд також враховує, що обвинувачений після притягнення його за аналогічне правопорушення у липні 2024 року на шлях виправлення не став, а навпаки, через незначний проміжок часу знову двічі завдав тілесні ушкодження одній і тій саме особі. Відсутність позитивних змін у поведінці обвинуваченого в поєднанні з його негативною характеристикою та усталеним способом життя свідчить про його суспільну небезпечність.

Призначення обвинуваченому найменш суворого покарання у виді штрафу, з огляду на встановлені обставини справи, очевидно не відповідатиме його особі та ступеню суспільної небезпеки вчиненого, а призначення йому покарання у виді виправних робіт виключається фактом відсутності у нього офіційного місця роботи.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався, а підстав для його застосування при ухваленні вироку суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, речові докази відсутні.

Відповідно до частини другої статті 124 КПК України процесуальні витрати слід відшкодувати шляхом стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді двохсот годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати на проведення судових експертиз в сумі 903,36 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: _______________ ОСОБА_1