Справа № 196/1299/24
№ провадження 1-кп/196/91/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні в смт Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000045 від 12.09.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Цибульківка Царичанського району Дніпропетровської області, з середньою технічною освітою, одруженої, не працюючої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима вироком Царичанського районного суду Дніпропетровької області від 01.07.2024 за ст.125 ч.1 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше судима за вчинення кримінального проступку, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та знову вчинила новий кримінальний проступок.

Так, вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2024 (справа №196/859/24, провадження №1-кп/196/68/2024), ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, до покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Вказаний вирок суду набрав законної сили 01.08.2024 та був прийнятий до виконання 05.08.2024 Дніпровським районним сектором № 3 філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

16.08.2024 ОСОБА_4 прибула до Дніпровського районного сектору № 3 філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області за адресою: смт Царичанка, квартал Слави, 5, де провідним інспектором Дніпровського районного сектору №3 філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_5 ознайомлено ОСОБА_4 з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, після чого, провідний інспектор Дніпровського районного сектору № 3 філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , того ж дня вручила ОСОБА_4 направлення до Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області для подальшого відбування покарання у виді громадських робіт, згідно якого ОСОБА_4 повинна була приступити до робіт з 19.08.2024.

Також, ОСОБА_4 під особистий підпис була попереджена про притягнення її до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України у разі ухилення від відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт.

16.08.2024 року засуджена ОСОБА_4 прибула до виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Могилів, вулиця Панікахи, 3.

Так, розпорядженням голови виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 87-р від 16.08.2024 року ОСОБА_6 , засуджену ОСОБА_4 прийнято з 19.08.2023 року для відбування покарання у вигляді громадських робіт на 100 годин, відповідальною особою по контролю за виконанням безоплатних громадських робіт призначено спеціаліста 2 категорії землевпорядника ОСОБА_7 .

На виконання вищевказаного вироку суду та розпорядження голови виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 87-р від 16.08.2024 року, відповідальною особою ОСОБА_7 , в період з 19.08.2024 по 20.09.2024, були складені графіки виходу на роботу засудженої ОСОБА_4 до громадських робіт, у яких встановлювалась кількість годин відпрацювання громадських робіт. На підставі вищевказаних графіків було складено табелі виходу на роботу засудженої ОСОБА_4 до громадських робіт.

У подальшому, 19.08.2024 (більш точний час встановити в ході досудового розслідування не представилось можливим), перебуваючи у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, у ОСОБА_4 раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 , будучи ознайомлена із порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджена про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування вказаного покарання, діючи умисно, починаючи з 19.08.2024 ухилялась від відбування покарання, про причини неявки уповноважених осіб не повідомляла.

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, будучи відповідно до ст. 37 КВК України зобов`язана додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбуття покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на призначених для неї об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, діючи умисно, з метою ухилення від призначеного судом покарання у виді 100 годин громадських робіт з 19.08.2024 по 20.09.2024, без поважних причин не з`явилась до виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Могилів, вулиця Панікахи, 3, для відпрацювання громадських робіт, тобто здійснила невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, що згідно ст. 40 КВК України є ухиленням від відбуття покарання у виді громадських робіт.

Загальний строк невідбутого ОСОБА_4 покарання за вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2024 становить 100 годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїла кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.389 Кримінального кодексу України, а саме ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вищевказані обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_4 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою ОСОБА_4 від 23.09.2024 року щодо визнання нею своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю її захисника адвоката ОСОБА_8 , обвинувачена визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 Кримінального кодексу України та погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_4 ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодилася на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_4 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0000045, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.

На підставі частини 2 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку повністю доведена та її дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України як ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а також відомості про особу обвинуваченої.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить щире каяття у скоєному.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд відносить рецидив кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до ст. 65 Кримінального кодексу України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного нею кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судима та вчинила кримінальне правопорушення, не відбувши покарання за попереднім вироком, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, не працює.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду у межах визначених санкцією частини 2 статті 389 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення до повного відбуття покарання за попереднім вироком, при призначенні їй остаточного покарання за сукупністю вироків, суд вважає необхідним застосувати ст.71 КК України з урахуванням положень ст.72 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2024, що є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд зауважує, що положення ч.1 ст.72 КК чітко не визначають співвідношення при переведенні громадських робіт у пробаційний нагляд, як видів покарання при їх складанні за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків, натомість детальний аналіз приписів п.п.4,5 ч.1 ст.72 КК, вказують на те, що одному дню обмеження волі / пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст.302, 368, 370, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.389 ч.2 КК України, та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 та з урахуванням положень п.п.4,5 ч.1 ст.72 КК, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2024 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 10 (десять) днів.

Відповідно до ст.59-1 КК покласти на засуджену ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня постановки засудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1