УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 946/4013/23

провадження № 51-4240 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 жовтня 2023 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 червня 2024 року,

встановив:

Як вбачається із касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень, вирокомІзмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 жовтня 2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_5 ухвалено обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту, а саме з 27 березня 2023 року, зарахувавши йому таким чином згідно ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27 березня 2023 року до набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку день за день.

По справі вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 червня 2024 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Захисник звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд рішень судів першої та апеляційної інстанцій щодо засудженого.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.

Наведене обґрунтування вимог захисником викладено без урахування вимог ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та положень ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник не погоджується, зокрема, із кваліфікацією дій засудженого за ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК Українита вважає, що дії останнього необхідно перекваліфікувати на ч. 1 ст. 121 КК України та ч. 2 ст. 122 КК України відповідно. Проте належного мотивування вказаному він не наводить, оскільки не вказує, які норми матеріального і процесуального права були порушені судом першої інстанції при кваліфікації дій засудженого та не наводить обґрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень відповідно до вимог ст. 413 КПК України.

Тому захисник не зазначає, яких саме порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанцій та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судами рішень і чому ці порушення слід відносити до підстав для зміни касаційним судом рішень судів першої та апеляційної інстанцій згідно з ч. 1 ст. 438 КПКУкраїни та з огляду на положення статей 370,404, 412-414, 419 цього Кодексу.

Натомість захисник вказує, зокрема, на невідповідність висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, доказам у кримінальному провадженні просить дати іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що у розумінні ст. 433 КПК України не може бути предметом касаційного розгляду.

Водночас у поданій скарзі захисник не зазначає, в чому незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення закону, в силу ст. 419 КПК України, на його думку, було допущено цим судом та які доводи його апеляційної скарги суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Крім цього, згідно ст. 436 КПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

У поданій касаційній скарзі захисник просить скасувати вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 жовтня 2023 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 червня 2024 року та пом`якшити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 та п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, призначивши його у виді позбавлення волі строком на 10 років, чим допускає протиріччя та невідповідність вимогам ст. 436 КПК України.

Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків - десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3