Справа № 953/7118/24
н/п 1-кс/953/7115/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката - Кас" ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Харкова клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції України в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000916 від 02.08.2024 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, зі слів має малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого водієм в АТБ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

26.09.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції України в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 , у якому сторона обвинувачення просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до 30.10.2024, без визначення розміру застави.

Слідчий, обґрунтовуючи клопотання вказав, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 02.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000916 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286, ч.3 ст.135 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 01.08.2024, приблизно о 22:40, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тобто з порушенням вимог п. 2.9 а), згідно з якими: 2.9 а) «Водієві забороняється, керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», керував автомобілем «ВАЗ-21150» р.н. НОМЕР_1 , який на правах власності належить ОСОБА_9 та рухався по пр. Індустріальному зі сторони пр. Олександрівського в бік вул. Франтішека Крала в м. Харкові.

Під час руху по вказаному проспекту в районі буд. 50 ОСОБА_5 , діючи з необережності, не обрав безпечну швидкість руху та прийоми керування автомобілем, не врахував дорожню обстановку, та допустив наїзд автомобілем «ВАЗ-21150» р.н. НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в той момент перебував на проїзній частині, чим порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, а саме: п.12.3 «У випадку виникнення небезпеки для руху чи перешкоди, яку водій об`єктивно здатний був виявити, він повинний негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 , в наслідок отримання тілесних ушкоджень та загинула на місці пригоди.

Крім того, порушення п.12.3 Правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_5 виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем «ВАЗ-21150», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по рухаючись по пр. Індустріальному в районі буд. № 50, не врахував дорожню обстановку і при виникненні перешкоди для руху у вигляді пішохода ОСОБА_10 , який перебував на проїжджій частині, якого він об`єктивно міг виявити, не вжив заходів до зниження швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного його об`їзду, скоїв наїзд на нього, що спричинило вищевказані тяжкі наслідки.

Також, 01.08.2024, близько 22:40, ОСОБА_5 , після скоєння наїзду на потерпілого ОСОБА_10 біля будинку АДРЕСА_3 , з місця пригоди зник, чим грубо порушивши вимоги п.п. 2.10 а), б), в), г), ґ), д), е), є) Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п. 2.10 «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний»: а) «негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди»; б) «увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту, п. 9.10 цих Правил»; в) «не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди»; г) «вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; ґ) «у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди»; д) «повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції»; е) «вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди»; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційного складу аптечки), - та суб`єктивно усвідомлюючи, що своїми діями поставив потерпілого ОСОБА_10 у небезпечний для життя стан, нехтуючи моральними і правовими нормами, на місці дорожньо-транспортної пригоди не зупинився, не переконався чи потребує потерпілий медичної допомоги, не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив потерпілого в небезпеці у безпорадному стані та зник з місця події. Внаслідок чого ОСОБА_10 загинув на місці події.

Так, 02.08.2024 о 23:50 ОСОБА_5 фактично затриманий після скоєння дорожньо-транспортної події та 02.08.2024 о 03:10 стосовно останнього складено протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України.

02.08.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286-1, ч.3. ст.135 КК України.

Слідчий зазначив, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується: протоколом огляду місця ДТП від 02.08.2024; протоколом огляду та затримання транспортного засобу від 02.08.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 02.08.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 02.08.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 02.08.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_14 від 07.08.2024; актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

03.08.2024 слідчим суддею Київського районного суду міста Харкова, відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 99.

25.09.2024 першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_15 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було продовжено до 3-х місяців, а саме до 30.10.2024.

Як вказує слідчий у клопотанні, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні у двомісячний строк до 30.09.2024 закінчити неможливо внаслідок його складності, обумовленої проведенням значного обсягу слідчих (розшукових) дій, судових експертиз, а саме: на теперішній час не закінчена судово-медична експертиза трупу ОСОБА_10 , судова молекулярно-генетична експертиза для підтвердження або спростування перебування підозрюваного ОСОБА_5 за кермом автомобіля «ВАЗ-21150», р.н. НОМЕР_1 , судова молекулярно-генетична експертиза для підтвердження контакту автомобіля «ВАЗ-21150», р.н. НОМЕР_1 із потерпілим ОСОБА_10 , комплексна судово-медична та автотехнічна, медико-криміналістична експертиза та судово-медична експертиза, щодо встановлення ступеню алкогольної інтоксикації підозрюваного ОСОБА_5 . Крім того, слідчий зазначив, що на даному етапі досудового розслідування необхідно виконати певний обсяг слідчих дій з метою вжиття заходів щодо повного встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, надати їм належну правову оцінку та прийняти законні процесуальні рішення у передбачені процесуальним кримінальним законодавством строки.

Також, після отримання вищезазначених експертиз органом досудового розслідування буде надано остаточну правову кваліфікацію діям підозрюваного, з можливим повідомленням підозрюваного про зміну раніше повідомленої підозри у кінцевій редакції; виконати вимоги ст.290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Результати проведення зазначених слідчих (розшукових) дій,а також отримання не завершених судових експертиз має суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та можуть бути використані під час судового розгляду, однак їх отримання потребує додаткового часу строком не менше одного місяця.

Сторона обвинувачення також посилається на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч.3. ст. 135 КК України, за які у разі визнання його винним судом, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання спробам особи переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у органа досудового розслідування та прокурора виникла необхідність для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування.

При цьому, сторона обвинувачення вважає неможливим визначення розміру застави для підозрюваного відповідно до п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, який спричинив смерть особи.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважали, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.

Захисник підтримав позицію свого підзахисного.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 02.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000916 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286, ч.3 ст.135 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 фактично був затриманий 02.08.2024 о 23 год. 50 хв. після скоєння дорожньо-транспортної події та 02.08.2024 о 03:10 стосовно нього було складено протокол затримання в порядку ст. 208 КПК.

02.08.2024 о 14 год. 30 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого та завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів для самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан, що спричинило смерть потерпілого.

03.08.2023 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30.09.2024 включно, без визначення розміру застави.

25.09.2024 першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_15 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було продовжено до 3-х місяців, а саме до 30.10.2024.

За результатами розгляду даного клопотання про продовження застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, питання наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 та повідомлення її у встановлений законом порядок перевірялось слідчим суддею під час застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 03.08.2024, що не заперечується стороною захисту.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України.

Вказане може бути підставою для продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що на даний час у кримінальному провадженні виконаний певний обсяг слідчих дій.

Поряд з цим у клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою наведено підстави, які перешкоджають завершенню досудового розслідування у строк до закінчення дії попередньої ухвали Київського районного суду м. Харкова від 03.08.2024, у зв`язку з проведенням значного обсягу слідчих (розшукових) дій, судових експертиз, а саме: не закінчена судово-медична експертиза трупу ОСОБА_10 , судова молекулярно-генетична експертиза, судова молекулярно-генетична експертиза для підтвердження контакту автомобіля, комплексна судово-медична, автотехнічна, медико-криміналістична експертиза та судово-медична експертиза.

Слідчий суддя погоджується з вказаними доводами сторони обвинувачення.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчините інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України, які є тяжкими злочинами. Санкція частини 3 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років., крім того санкція частини 3 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілих слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків, потерпілих, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Однак, слідчий суддя вважає недоведеним стороною обвинувачення ризик вчинення іншого кримінального правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Так, даних про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної чи адміністративної відповідальності, матеріали клопотання не містять. Таких даних не надано стороною обвинувачення й в ході розгляду клопотання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Так, при розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має малолітню доньку ОСОБА_7 , працює на посаді водія в АТБ, раніше не судимий.

При цьому слідчий суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

З огляду на зазначене, суд вважає, що конкретні обставини даного кримінального провадження, характер та тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , дані про його особу, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення обвинуваченим виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_5 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер тяжких кримінальних правопорушень проти безпеки руху та експлуатації транспорту, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд продовжує відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого та завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів для самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан, що спричинило смерть потерпілого.

Керуючись ст.ст. 2,7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 34 (тридцять чотири) дні до 30 жовтня 2024 року включно, без визначення застави.

Зобов`язати слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції України в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 30 жовтня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1