Справа № 646/1324/19
№ провадження 1-кп/646/38/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000012, № 0000133, № 0000306 з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України

за участю: прокурорів - ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на строк 60 днів, посилаючись на те, що строк дії попередньої ухвали суду про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, не має постійного місця роботи, відсутні міцні соціальні зв`язки, крім того, залишаються підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що заявлені ризики не зменшилися та існує неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні при вирішенні питання покладається на розсуд суду.

З`ясувавши думку інших учасників судового процесу, судом встановлено наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, за більш тяжкий з яких передбачено покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на даний час встановлений за ухвалою суду строк тримання під вартою закінчується. ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисних тяжких злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, останнє інкриміноване йому кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку, що свідчить про існування ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, крім того може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає встановленою наявність існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, оскільки санкція ч. 2 ст.187 КК України передбачає сувору міру покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, та усвідомивши, яке покарання йому загрожує обвинувачений може переховуватися від суду. Також, суд вважає доведеним ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків по кримінальному провадженню, які на даний час не допитані судом.

Отже, з врахуванням тяжкості злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину проти власності, а також враховуючи суспільну небезпеку кримінального правопорушення, суд вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатні для запобігання ризикам, передбаченим п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, та є необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на 60 днів.

Дані ризики не зникли та не зменшилися, оскільки потерпілі, свідки та обвинувачені не допитувалися, докази судом не досліджувалися.

Крім того, суд зазначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії судового розгляду та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі доведеності вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та рішень Європейського Суду з прав людини «Прокопенко проти України» та «Лабітта проти Італії», суд приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для зміни міри запобіжного заходу, оскільки скасування чи зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, може призвести до спроб переховування від суду, а тому, залишає незмінним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тим самим задовольняє клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого до шістдесяти днів - до 20 січня 2025 року.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 196, 197, 199, 331, 350 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до шістдесяти днів - до 20 січня 2025 року.

Копію ухвали для виконання надіслати до Державної установи « Харківський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали встановити до 20 січня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою у той же строк, з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 27 листопада 2024 року о 09 годині 10 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1