Провадження № 1-кп/161/1396/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 23 вересня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000724, що надійшов з Луцької окружної прокуратури 03.09.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, гр.України, з вищою освітою, заміжньої, не судимої,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 27 липня 2024 року близько 21.45 год., перебуваючи поблизу магазину «Сім/23», що за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, в ході словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин із потерпілою ОСОБА_5 , нанесла останній 3 удари сумкою в ділянку правої руки та один удар долонею лівої руки в ділянку правого плеча.

Згідно висновку експерта № 504 від 31.07.2024, внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 було спричинено наступні тілесні ушкодження: синець та садно лівої руки, що за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїла кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисно нанесла потерпілій легкі тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 не визнала. Суду дала показання, що все що викладено в обвинувальному акті не відповідає дійсності, а показання, дані потерпілою та свідком є неправдиві. Зазначила, що ій взагалі не було відомо, що потерпіла проживає у її будинку, вперше побачила її приблизно місяць тому, остання нахабно поводилась та її безпричинно ображала. Вона на її закиди не відповідала. 27.07.2024 близько 21.30 год. вона вийшла в магазин, по дорозі потерпіла, неповнолітній свідок та ще один незнайомий чоловік її провокували, перебували в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно до неї чіплялися. Вона їх ігнорувала, поверталась з магазину з порожньою сумкою, вони йшли за нею, потерпіла її ображала, а коли вона перейшла дорогу, то остання наздогнала її та побила, вона не наносила їй у відповідь жодного удару. Вона викликала поліцію та швидку допомогу. Ствердила, що жодних тілесних ушкоджень у потерпілої не було, вона її не била, а тому просила закрити дане кримінальне провадження.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 , її винуватість в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_5 підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового провадження доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 дала показання, що 27.07.2024 близько 21.30 год. йшла до свого під`їзду з ОСОБА_6 та своїм знайомим. Поблизу магазину «Сім/23» зробила зауваження обвинуваченій з приводу того, що вона викидає сміття їй на автомобіль, на що та її обізвала та показала непристойний жест рукою, після чого між ними почалась словесна суперечка. Обвинувачена розмахувала сумкою, яку вона хотіла забрати, однак та вдарила її тричі в плече вказаною сумкою та рукою. Після цього обвинувачена сказала, що викличе поліцію, однак спочатку пішла додому і занесла сумку. Що відбувалось далі їй не відомо, вона перебувала весь вечір дома, до неї ніхто не приходив та не телефонував. Ствердила, що обвинувачена є конфліктною людиною, свариться з жильцями, працівниками ОСББ, сусідами, постійно викликає поліцію. Погрожувала їй, а також свідку ОСОБА_7 , яка бачила конфлікт, про те, що її звільнять з ліцею. Цивільний позов не заявляла, примиритись не бажає, щодо покарання покладались на розсуд суду.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 07.08.2024, за участю потерпілої ОСОБА_5 , вбачається, що остання деталізувала власні показання та розповіла про обставини спричинення їй тілесних ушкоджень 27.07.2024 обвинуваченою ОСОБА_4 . При цьому, такі показання повністю відповідають показанням, даним нею в ході судового розгляду.

Неповнолітній свідок ОСОБА_8 /в присутності законного представника ОСОБА_9 / в судовому засіданні дала показання, що проживає в одному будинку з потерпілою та обвинуваченою. 27.07.2024 поблизу магазину «Сім/23» між потерпілою та обвинуваченою відбулась сварка, під час якої обвинувачена ОСОБА_4 била потерпілу сумкою. В яке місце та скільки разів - не пам`ятає. Крім того, обвинувачена погрожувала чоловіку потерпілої, що відправить його на війну (хоча той служить у лавах ЗСУ з березня 2022), а їй звільненням з військового ліцею. Ствердила, що з нею проводили слідчий експеримент, де вона детально розповіла про обставини конфлікту та механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 05.08.2024, за участю свідка неповнолітнього ОСОБА_8 (в присутності законного представника) вбачається, що остання деталізувала власні показання, розповіла про обставини нанесення потерпілій тілесних ушкоджень 27.07.2024 обвинуваченою ОСОБА_4 . Такі її показання повністю відповідають показанням, даним нею в ході судового розгляду.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.08.2024, за участю свідка ОСОБА_10 , підтверджено наявність конфлікту 27.07.2024 між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 та описано механізм нанесення потерпілій тілесних ушкоджень.

Клопотання про виклик та допит даного свідка безпосередньо в судовому засіданні ні від кого з учасників не надходило.

З висновку судово-медичної експертизи №504 від 31.07.2024 вбачається, що у потерпілої ОСОБА_5 було виявлено наступні тілесні ушкодження: синець та садно лівої руки. Встановлені тілесні ушкодження, утворились від дії тупого предмета (предметів), який мав обмежену по площі, контактуючу поверхню. Виникнення ушкоджень такого характеру, та з такою локалізацію, внаслідок падіння з висоти власного зросту, маловірогідне. Встановлені у гр. ОСОБА_5 ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

З висновку судово-медичної експертизи №526 від 14.08.2024 (додатково до висновку №504 від 31.07.2024) вбачається, що тілесні ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_5 при проведенні експертизи 31.07.2024, цілком могли виникнути за обставин відображених при проведенні допиту та слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 . Характеристика тілесних ушкоджень та ступінь їх організації дає підставу вважати, що вони могли утворитись в час вказаний в постанові.

Таким чином, судом критично оцінюються показання обвинуваченої ОСОБА_4 про те, що потерпілій вона взагалі не наносила ударів, і що вона виключно захищалась від неправомірних дій потерпілої, оскільки вони є суперечливими (суперечать дослідженим доказам у справі), не відповідають обставинам, встановленим під час судового провадження, в тому числі - показанням потерпілої та свідків, такі показання обвинуваченої суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за фактично вчинені нею дії.

Досліджені в судовому засіданні докази суд, відповідно до ст.85,86 КПК України суд вважає належними, допустимими та, відповідно до ст.94 КПК України, достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення щодо ОСОБА_4 .

Враховуючи, що показання потерпілої ОСОБА_5 , дані нею безпосередньо в судовому засіданні, є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_8 , іншими дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у спричиненні потерпілій ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, кваліфікуючи її дії за ч.1 ст. 125 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винної.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.66 КК України, суд не вбачає.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Обвинувачена ОСОБА_4 не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання, вчинене нею кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України відносить до категорії кримінального проступку, однак воно є умисним, потерпіла щодо покарання покладалась на розсуд суду, згідно характеристики дільничного СДОП ВП Луцького РУП ГУНП у Волинській області обвинувачена характеризується посередньо, постійно вчиняє конфліктні ситуації із сусідами, що підтверджується доданими письмовими документами, при цьому, вину не визнала, а тому і не розкаялась у вчиненому, тому суд, призначає покарання в межах санкції ст.125 ч.1 КК України, у виді штрафу.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1