єдиний унікальний номер справи 531/2332/22
номер провадження 1-кп/531/20/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велику Кужеловка Дунаєвецького району Хмельницької області, українця, громадянина України, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, освіта середня, не працюючого, військовозобов`язаного, не депутата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18 квітня 2014 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України штрафу в розмірі 850 гривень;

-29 вересня 2014 року Машівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на один рік;

-09 лютого 2015 року Чутівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, з застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, до трьох років одного місяця позбавлення волі, звільнений 01 червня 2018 року;

-24 червня 2019 року Машівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на один рік, знятий з обліку 03 липня 2020 року у зв`язку із закінченням іспитового строку;

-20 вересня 2019 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на один рік, знятий з обліку 05 жовтня 2020 року у зв`язку із закінченням іспитового строку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Карлівського районного суду Полтавської області знаходиться обвинувальний акт кримінального провадження №0000463 від 20 жовтня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, так як 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 грн., станом на дату набрання Законом чинності, та станом на дату вчинення кримінального правопорушення 2481 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Обвинувачений підтримав клопотання прокурора та просив закрити провадження у справі у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки, розмір якої не перевищує, станом на дату вчинення кримінального правопорушення, 2481 грн.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася. Під час її допиту в судовому засіданні від 26 січня 2024 року пояснила, що шкоду обвинувачений відшкодував і претензій до нього вона не має.

Судом обвинуваченому роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження за фактом крадіжки.

Вислухавши присутніх, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Вирішуючи питання про закриття провадження, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у кримінальному законі раніше як кримінальне правопорушення і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн., станом на дату набрання Законом чинності, та станом на дату вчинення кримінального правопорушення 2481 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Ця сума в 2024 році становить 3028 грн., а у 2022 році 2481 грн., оскільки пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що: «5. Якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року».

Тобто, з 09 серпня 2024 року змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна перевищувала 302,8 грн.).

Тоді як розмір шкоди, завданої протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 , згідно обвинувального акту, становить 1619 грн., що станом на день розгляду провадження судом може бути лише підставою адміністративної відповідальності.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у наступному.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», на території Україні введено воєнний стан, який діє і на даний час.

ОСОБА_4 в середині жовтня 2022 року (точна дата досудовим та судовим слідством не встановлена), в обідній час, зайшовши в гості до господарства свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому, ОСОБА_4 вийшов до подвір`я вказаного господарства та побачив велосипед марки «Україна», темно-синього кольору, чоловічого типу, що належить ОСОБА_5 , після чого у нього виник умисел на заволодіння чужим майном. В подальшому ОСОБА_4 , користуючись тим, що його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, діючи в умовах воєнного стану, повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, здійснив крадіжку вказаного велосипеду марки «Україна», темно-синього кольору, чоловічого типу, вартістю 1619 гривень, який належить ОСОБА_5 . В подальшому викраденим велосипедом ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд у повному обсязі, а саме перевіз до свого господарства для власних потреб за адресою: АДРЕСА_1 , де переховував його у своєму дворі до моменту його вилучення працівниками поліції, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 1619 гривень.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Згідно із п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 41) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 4 ст. 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41частини першої цієї статті, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує. За відсутності згоди підозрюваного кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених главою 361цього Кодексу.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41частини першої або пунктом 12 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 4792 цього Кодексу, якою в ч. 3 визначено таке:«3. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує».

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати та цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Керуючись Законом України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст. 5 КК України, ст. ст. 284, 372, 4792 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальне провадження №0000463, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України закрити згідно п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ велосипед марки «Україна», чоловічого типу, темно-синього кольору, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , вважати повернутим законному власнику, скасувавши ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 26 жовтня 2022 року у справі №531/2299/22 провадження №1-кс/531/874/22.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення або безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Карлівський районний суд.

Суддя