Провадження № 1-кп/537/328/2024
Справа № 537/4003/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2024 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчук кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за №0000202 від 03.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчук Полтавської області, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, працюючої комірником цеху складського господарства в ПАТ «КВБЗ», заміжньої, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючої, інвалідом, депутатом не являється, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України ,

В С Т А Н О В И В :

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин: 02.07.2024 року близько 20 години ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 знаходилась поблизу будинку АДРЕСА_1 , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, під час якої у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, умисно, ОСОБА_5 стоячи обличчям до лівого боку потерпілої ОСОБА_4 схопила останню своєю лівою рукою за ліве передпліччя потерпілої та завдала одного удару кулаком правої руки в ліве плече ОСОБА_4 . Після цього, потерпіла ОСОБА_4 , намагаючись захиститися присіла навприсідки, а ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, нанесла однин удар стопою правої ноги в ділянку лівого стегна потерпілої. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження згідно висновку експерта №781 від 04.07.2024 у вигляді синців в ділянці лівого плеча та передпліччя та лівого стегна, які за ступенем тяжкостi вiдносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, що виразились у заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме нанесенні умисних тілесних ушкоджень потерпілій не визнала, пояснила суду, що потерпілу знає близько 10 років, яка є її сусідкою та з якою не підтримує жодних стосунків, причин оговорювати останню не має. По суті показала, що 02.07.2024 року близько 16.30 години, вона з чоловіком повернулася додому та близько 18 години приїхали сусіди ОСОБА_6 на своєму авто, хто саме приїхав, сказати не може. Через декілька хвилин вона почула якісь крики біля двору сусідів та вийшла з двору на вулицю, де побачила сусіда ОСОБА_7 і його молодшу доньку. ОСОБА_6 почав кричати в її сторону та ображати словами буцімто за те, що вони спиляли сливові дерева, які росли на вулиці біля домоволодіння сусідів на що вона відповідала, що ніяких дерев вони не спилювали. Через близько 10 хвилин на вулицю до неї вийшов її чоловік ОСОБА_8 і став позаду неї на відстані близько одного метра. ОСОБА_6 почав щось кричати чоловіку та потім забіг у свій двір з донькою, а вона з чоловіком почала заходити у свій. В цей час з двору потерпілої вони почули крики їх дітей, а потім на вулицю вибігла потерпіла, яку намагався втримати ОСОБА_9 за плаття, яке було розірвано позаду. Відстань між нею та потерпілою, коли остання вибігла на вулицю, була близько 3 метрів. Вибігши на вулицю та підійшовши до них, потерпіла накинулася на її чоловіка, збивши у нього з обличчя окуляри, якими вона подряпала йому груди та живіт. В цей час до неї з чоловіком підійшла їх донька ОСОБА_10 і потерпіла, відступивши від її чоловіка, схопила правою рукою доньку за хвіст волосся, намагаючись нахилити голову доньки. Тоді вона своєю правою рукою схопила потерпілу за праву руку та прохала відпустити волосся доньки. Через кілька хвилин потерпіла відпустила волосся доньки та почала казати, що вони розбили їй мобільний телефон та окуляри. При цьому ОСОБА_9 , схопивши у дворі металеву трубу довжиною близько півтора метри та діаметром близько 3 см вийшов, з двору та підійшов до її чоловіка, тримаючи трубу в одній руці, ні на кого не замахуючись. Що він казав її чоловіку, вона не чула. На цьому конфлікт закінчився, при цьому сусідки вона не бачила, під час конфлікту проходив якийсь молодий чоловік, який не звертав на них уваги. Через деякий час приїхала поліція та швидка допомога. З поліцією спілкувався та надавав пояснення її чоловік та потерпіла. Сусід, який спиляв дерева - ОСОБА_11 не заперечував цього факт. Потерпілу відводили до авто швидкої і вона там перебувала близько 5 хвилин. В той день під час конфлікту вона тілесних ушкоджень потерпілій не наносила та ніхто з її сім`ї також не наносив, тому вину не визнає.

На питання прокурора відповіла, що в той день вона тільки хапала потерпілу правою рукою за праву руку, якою потерпіла тримала доньку за волосся, можливо тілесні ушкодження потерпіла могла отримати, коли її чоловік намагався її утримати у дворі, коли у потерплої було розірване плаття. Потерпіла саме наносила тілесні ушкодження її чоловіку та доньці. Ніхто з її сім`ї нічого не кидали в бік авто Люміних та не розбивали скло в авто.

На питання суду відповіла, що потерпіла тримала за волосся її доньку близько 5 хвилин, ОСОБА_9 , коли вибіг з трубою, стояв біля хвіртки на відстані близько трьох метрів від них. Поліцію могли викликати потерпіла або її донька. Ввечері після конфлікту вона з сім`єю їздили в травмпункт на огляд.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні 19.08.2024 року пояснила, що обвинувачена є її сусідкою, яку знає тільки в обличчя і з якої не спілкується, причин оговорювати останню не має. По суті показала, що на початку липня 2024 року під вечір вона з чоловіком та двома дітьми приїхали додому з дня НОМЕР_1 дитини на своєму авто та побачили біля двору спиляні сливові дерева, та почали обурюватися цьому. В цей час сім`я ОСОБА_12 , а саме обвинувачена, її чоловік ОСОБА_8 та донька ОСОБА_10 поглядали за ними через щілини забору у своєму дворі та почали казати, що вони дерева не спилювали та вийшли на вулицю. Після чого до неї підійшов ОСОБА_8 та вибив з її рук мобільний телефон, а обвинувачена плюнула їй в обличчя та збила окуляри, а ОСОБА_10 схопила її за волосся, стоячи у неї за спиною. В цей час обвинувачена почала наносити їй удари своєю правою рукою по її лівому передпліччю, тримаючи своєю лівою рукою її ліву руку, а правою ногою наносячи удари по її лівій нозі, нанісши загалом близько 5-6 ударів, а ОСОБА_10 при цьому нанесла їй близько чотирьох ударів рукою по голові. Як вони спинилися її бити вона не пам`ятає. Після цього вона встала та викликала по мобільному телефону поліцію. Після цього ОСОБА_10 взяла з землі щебінь та кинула в їх бік, розбивши скло в автомобілі, при цьому щебінь зачепив доньку, яка стояла біля хвіртки по обличчю. Через деякий час приїхала поліція та швидка допомога. По приїзду поліції ОСОБА_8 почав казати поліції, що її побив чоловік та що діти буцімто кричали батьку, щоб він не бив маму. Декілька днів перед цим з сім`єю ОСОБА_12 у них відбувся конфлікт з приводу встановлення чоловіком паркану. Стосовно покарання покладається на розсуд суду.

На питання прокурора відповіла, що з сусідами ОСОБА_12 ніяких стосунків вони не підтримують через часті конфлікти, які ті провокують, вони також зачіпають інших сусідів. В той день у неї ніяких тілесних ушкоджень не було, медики швидкої встановили у неї в той день почервоніння руки та ноги. ОСОБА_8 вибив у неї з рук телефон коли вона збиралася зателефонувати в поліцію, так як подружжя ОСОБА_12 завжди агресивно себе поводить. На досудовому розслідуванні та слідчому експерименті вона все це казала слідчому. Уточнила, що коли ОСОБА_10 вдарила її по голові, вона розвернулася та присіла і тоді обвинувачена почала наносити їй удари руками та ногами, стоячи збоку від неї. На голові у неї тілесних ушкоджень лікарями швидкої не було виявлено, тільки на шиї були сліди від пальців, лікарям вона скаржилась на головні болі та казала, що її били по голові. При судово-медичній експертизі про це вона не казала та не показувала пошкодження. В той час коли їй наносили тілесні ушкодження, її чоловіка, який стояв біля авто, відволікав чоловік обвинуваченої, після чого чоловік взяв металеву трубу і тоді сусіди пішли. Потім їй сусіди сказали, що сливові дерева спиляв сусід навпроти, якому допомагав чоловік обвинуваченої. При слідчому експерименті вона казала про дії доньки обвинуваченої, при цьому хтось з поліції при експерименті казав, що остання просто тримала її, також казала, що при даній дії вона недобре себе почувала, однак не казала, щоб дану дію відкласти. До протоколу слідчого експерименту зауважень не вносила, підписала протокол без зауважень.

На питання головуючого відповіла, що їх домоволодіння огороджене забором, який від будинку знаходиться на відстані близько 1,5 м і зразу за забором на вулиці ростуть сливи.

Свідок ОСОБА_13 , чоловік обвинуваченої, в судовому засіданні 18.09.2024 року пояснив, що потерпіла є його сусідкою, відносини з нею сусідські, причин оговорювати останню не має. По суті показав, що 02.07.2024 року близько 17 години сусід ОСОБА_9 з дружиною ОСОБА_14 та дітьми приїхали до свого домоволодіння. При цьому вони почали сваритися щодо спиляних двох сливових дерев, які росли за огорожею сусідського домоволодіння біля дороги. Він та дружина вийшли на вулицю, де перебував ОСОБА_9 з донькою та почали сперечатися з приводу цих дерев, яких вони не займали. При цьому на вулицю вийшла потерпіла, якій його дружина казала, щоб вони спочатку розібралися хто це зробив. На його думку, причиною претензій до них було те, що вони писали листи до ПАТ «Полтаваобленерго» та інших установ щодо цих дерев, які висіли по електропроводам. На це ОСОБА_9 почав казати, що це не вони спиляли дерева і потім всі зайшли у свій двір, а вони у свій. В цей час на вулицю вибігла потерпіла, яку тримав чоловік і почала ображати його дружину та доньку різними словами та нецензурною лайкою. Потерпіла підійшла та схопила доньку ОСОБА_10 за волосся, при цьому збивши з його обличчя окуляри. Він нахилився, шукаючи окуляри та чув як його дружина казала потерпілій відпустити доньку. В цей час ОСОБА_9 забіг у двір, при цьому їх молодша донька плакала та казала, що не треба, стоячи біля забору. Він почув якийсь металевий звук і побачив, що ОСОБА_9 вибіг з якоюсь металевою трубою в руках, діаметром близько 30 мм та завдовжки біля двох метрів та на відстані між ними близько 0,5 м почав замахуватись на нього, не наносячи удару. При цьому, він знайшов на землі скло з окулярів та вставивши його побачив, що потерпіла вже відпустила його доньку і після цього вони розійшлись по своїх дворах, а сусіди викликали поліцію та швидку допомогу. Через кілька хвилин приїхала поліція та швидка допомога. Потерпілу повели до авто швидкої, а патрульні почали з`ясовувати у всіх них причину сварки. ОСОБА_9 з донькою надавали поліції пояснення, а потім потерпіла. Він також надав пояснення патрульним. Через деякий час прибув дільничний і йому вони також надали пояснення і дільничний сказав йому, дружині та доньці зняти побої, якщо є, і вони сім`єю поїхали до приймального відділення 3-ї лікарні.

На питання прокурора свідок відповів, що донька участі в конфлікті не приймала, а просто стояла поряд та відповідала словесно на образи потерпілої, він потерпілій тілесних ушкоджень в той день не наносив. Щоб його дружина наносила ушкодження потерпілій він не бачив. Потерпіла у доньки вирвала жмут волосся, коли тримала, а після того як донька вирвалась то ОСОБА_9 вдарив доньку кулаком правої руки по голові та другий раз під око. При сварці він постійно потерпілу не бачив, так як підіймав скло з окулярів, які збила потерпіла та після вставляв скло в оправу, але вважає, що ніхто потерпілій не міг спричинити тілесні ушкодження. Бачив тільки, як його жінка схопила потерпілу рукою за праву руку та казала, щоб та відпустила волосся доньки. Коли потерпіла перший раз вибігла на двір у неї десь ззаду було порване плаття та можливо була подряпина в районі коліна, інших видимих ушкоджень він не бачив. Також він чув як ОСОБА_9 та їх донька кричали потерпілій не ходити на вулицю, однак та перша вийшла, а за нею вийшов ОСОБА_6 . Вони в поліцію заяв не писали, а просто зняли побої і в довідці вказано, що в нього на тулубі є пошкодження від окулярів, а у жінки шрам на правій руці, у доньки вирваний жмут волосся та почервоніння під оком. Розбите скло в авто ОСОБА_7 він не бачив, як і те, хто це зробив. Наполягає, що його дружина потерпілій та донька тілесних ушкоджень не наносила а тільки схопила ту за руку , щоб потерпіла відпустила його доньку.

На питання обвинуваченої відповів, що свідка ОСОБА_15 в момент конфлікту на вулиці не було, за час сварки пройшла тільки якась жінка, яка не звертала на них уваги.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні 03.10.2024 року пояснив, що потерпіла є його дружиною, а обвинувачена сусідкою, з якою він не підтримує жодних стосунків, причин оговорювати останню не має. По суті показав, що 02.07.2024 року близько 18 години коли вони: він, дружина та двоє дітей на автомобілі повернулися з дня народження доньки то побачили біля їх двору спиляні сливові дерева, які були кинуті за забором на іншу неогороджену ділянку. Як вони потім взнали, дерева спиляли сусіди ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . При цьому сім`я ОСОБА_12 перебувала в цей час у себе у дворі. На його питання навіщо вони спиляли дерева, обвинувачена відповіла, що це зробили з « ОСОБА_17 », на що він сказав, що це неправда. Потім ОСОБА_8 та обвинувачена почали ображати його та дружину нецензурною лайкою та образливими словами, а також погрожувати життю, тощо. При цьому ОСОБА_12 почали агресивно наближатися до них, коли він перебував на вулиці біля свого автомобіля, а донька обвинуваченої ОСОБА_10 кинула в їх сторону щебінь. Підійшовши до них впритул, обвинувачена плюнула потерпілій в обличчя, після чого він завів дітей у двір та взяв на подвір`ї металеву трубу довжиною близько 1,2 метри та діаметром 2-3 см і вийшов з нею на вулицю з метою самозахисту. При цьому, обвинувачена знову плюнула дружині в обличчя та намагаючись вдарити дружину по обличчю, зачепила її окуляри, а ОСОБА_8 вибив у дружини мобільний телефон, який потерпіла тримала в руках. Після чого ОСОБА_8 почав тримати його, схопивши за трубу, а обвинувачена та її донька ОСОБА_10 почали нападати на дружину, а саме ОСОБА_10 схопила дружину за волосся та почала бути правою рукою по голові, а обвинувачена тримала своєю лівою рукою за ліву руку дружини, наносячи удари правою рукою по лівому передпліччю потерпілої. Після цього потерпіла присіла так як ОСОБА_10 її придавила зверху, а обвинувачена наносила удари правою ногою по верхній частині лівого стегна потерпілої. Потім обвинувачена та ОСОБА_10 відійшли, а ОСОБА_8 відпустив трубу, яку він весь цей час тримав, таким чином стримуючи його на відстані від потерпілої близько 3 метрів. Після цього дружина викликала поліцію та швидку допомогу і поки вони чекали поліцію, подружжя ОСОБА_12 продовжили їх ображати, а ОСОБА_10 взяла щебінь з землі та кинула в бік його доньки та авто, розбивши при цьому скло в автомобілі та від удару каміння у дитини стався синець на обличчі. Після приїзду патрульної поліції та швидкої допомоги вони надали пояснення про конфлікт та він з дружиною поїхали в авто швидкої допомоги в лікарню, де пройшли медогляд та призначили дружині лікування, а на наступний день потерпіла пройшла судово медичну експертизу.

На питання прокурора відповів, що на початку конфлікту він бачив, як сім`я ОСОБА_12 дивилася за їх діями після приїзду через загороджувальну сітку, а потім з двору зразу вийшла обвинувачена та її чоловік, а за ними їх донька ОСОБА_10 . Агресивність ОСОБА_12 виражалася в тому, що при наближенні вони нецензурно лаялись, ображали їх словами та погрожували. Він з сім`єю зайшов у двір на декілька хвилин і коли він взяв трубу в руки, дружина, намагаючись його зупинити почала кричати на нього, можливо і донька зупиняла. При цьому він дружині ніяких тілесних ушкоджень не завдав та в цей день у дружини тілесних ушкоджень не було. Він чітко бачив, що обвинувачена спочатку нанесла дружині 2-3 удари рукою по передпліччю, потім від 2 до 4 ударів ногою по стегну, а ОСОБА_10 нанесла 2-3 удари дружині по голові. При цьому, ОСОБА_8 стояв обличчям до нього і нічого не міг бачити. З ним проводився слідчий експеримент, на якому він показав дії всіх учасників конфлікту, які він бачив, при цьому він міг помилитися в кількості ударів, які наносили потерпілій. На відео він показав, що нанесли потерпілій один удар. Чому він так показав може пояснити тим, що він був з нічної зміни змореним та перебував через це не в доброму стані. Протокол слідчого експерименту йому зачитували та про те, що в протоколі вказано за один удар а він казав за кілька ударів, він не звернув уваги. Він не заперечує обставини слідчого експерименту та він міг помилитися в кількості ударів. Зараз надає правдиві показання, що було 2-3 удари по передпліччю та 3-4 удари по стегну потерпілій. Потерпіла була в шоковому стані при проведенні з нею слідчого експерименту.

На питання обвинуваченої відповів, що сім`я обвинуваченої була у своєму дворі і вийшли, коли він з дружиною почали казати за спиляні дерева. Свідка ОСОБА_18 він не бачив, можливо вона під час конфлікту виглядала з двору.

На питання потерпілої відповів, що в швидку допомогу вони поїхали на наступний день.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні 03.10.2024 року пояснила, що сім`ї потерпілої та обвинуваченої є її сусідами, а саме її домоволодіння, потім домоволодіння ОСОБА_12 , а потім ОСОБА_6 під №16 ОСОБА_19 , тобто вона живе поруч. З потерпілою підтримує сусідські відносини, з обвинуваченою не підтримує ніяких. По суті показала, що 02.07.2024 року вона бачила як близько 15 години ОСОБА_8 та ОСОБА_11 спиляли два сливові дерева біля двору потерпілої. Близько 18.30 - 19 години на авто приїхала сім`я ОСОБА_6 : чоловік, дружина та двоє дітей до двору та оторопіли, побачивши спиляні дерева біля свого двору. При цьому сім`я ОСОБА_12 : чоловік, обвинувачена та донька ОСОБА_10 вийшли з двору та накинулись на ОСОБА_6 , а саме почали ображати та лаятись. При цьому потерпіла почала по телефону викликати поліцію і побачивши це ОСОБА_8 підійшовши до потерпілої та вибив з її рук мобільний телефон, після чого обвинувачена та ОСОБА_10 накинулися на потерпілу а ОСОБА_8 , підійшовши до ОСОБА_7 , тримав того під забором, не даючи можливості підійти до жінок. Після цього, обвинувачена, підійшовши до потерпілої, якось вдарила останню і при цьому в потерпілої впали з обличчя окуляри та потім почалася бійка, а саме ОСОБА_10 схопила потерпілу за волосся, від чого та присіла до землі, а ОСОБА_10 та обвинувачена почали бити останню. ОСОБА_10 била потерпілу по голові руками більше одного разу, стоячи позаду потерпілої, а обвинувачена, стоячи збоку зліва потерпілої та тримаючи своєю лівою рукою за ліву руку потерпілу, била кулаком своєї правої руки останню в ліве передпліччя більше двох разів та при цьому била своєю правою ногою по лівому стегну потерпілої більше одного разу. Потім бачила, як ОСОБА_10 тримала за праву руку потерпілу та била останню по спині. Коли обвинувачена та ОСОБА_10 перестали бити потерпілу, ОСОБА_10 взяла з землі щебінь та кинула в бік Люміних, розбивши при цьому скло в авто та попала в дітей. Все це вона бачила зі свого двору, стоячи біля хвіртки на невеликій відстані.

На питання прокурора відповіла, що дерева спиляли близько 15 години. Вона вийшла до хвіртки як почула гучні голоси чи крики та бачила, як подружжя ОСОБА_6 вийшло з авто та почали обурюватися за спиляні дерева та коли подружжя ОСОБА_12 втрьох, вийшовши з двору, підходили до подружжя ОСОБА_6 з двома дітьми. Що при цьому казали ОСОБА_12 не прислухалася, так як діти кричали і відстань до них була близько 15 метрів. При підході до ОСОБА_6 обвинувачена плюнула в обличчя потерпілої та збила з неї окуляри, а потім ОСОБА_8 вибив з рук потерпілої мобільний телефон. В подальшому ОСОБА_8 тримав ОСОБА_7 мабуть за трубу, коли той вийшов з нею зі двору, ОСОБА_9 при цьому нікого трубою не бив. Тілесних ушкоджень в той день у потерпілої вона не бачила. Крім обвинуваченої та ОСОБА_10 більше потерпілій ніхто тілесних ушкоджень в той день не наносив. Інших сусідів під час конфлікту вона не бачила.

На питання обвинуваченої відповіла, що зразу не повідомила подружжя ОСОБА_6 про спиляні дерева так як не хотіла псувати тим настрій в день народження дитини.

Експерт ОСОБА_20 , судово - медичний експерт ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вищою категорією, стаж роботи експерта 38 років , в судовому засіданні 17.10.2024 року показав, що ним проводились декілька судово медичних експертиз відносно потерпілої за показаннями останньої та свідків по слідчим експериментам по даному кримінальному провадженню. За висновком № 781 від 04.07.2024 року вказав, що ударів потерпілій можливо було нанесено і більше, ніж ним вказано у висновку, але враховуючи силу цих ударів, інші удари могли і не відобразитися, тобто не залишити слідів на тілі потерпілої. На питання прокурора відповів, що потерпіла казала, що їй наносили також удари по голові, але від цих ударів будь яких тілесних ушкоджень на голові потерпілої виявлено не було з причин, вказаних ним раніше. Щодо вказання свідком ОСОБА_16 про нанесення потерпілій близько 10-ти ударів в ті ділянки тіла, де були виявлені тілесні ушкодження, аналогічно може вказати, що не може підтвердити кількість ударів, але не всі удари, враховуючи їх силу, могли відобразитись та бути виявлені.

Крім не визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України вина останньої, крім показань самої обвинуваченої, показань потерпілої та свідків, повністю підтверджується іншими доказами по справі :

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.07.2024 року , згідно якого ОСОБА_4 повідомила про обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення під час конфлікту та спричинення їй тілесних ушкоджень ( а.с.46);

- протоколом огляду місця події від 03.07.2024 року, згідно якого проведено огляд місця події та фото до протоколу ( а.с.47-49);

- висновком судово - медичного експерта № 781 від 04.07.2024 року, згідно якого у ОСОБА_4 наявні тілесні ушкодження у вигляді : синців у ділянці лівого плеча та передпліччя, правого передпліччя, лівого стегна, які утворилися від дії тупих предметів (не менше ніж від чотирьох ударів), можливо, як від ударів руками, так і ногами, в строк і при обставинах , вказаних у постанові і під експертною та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень( а.с.51);

- впізнанням особи за фото за протоколом від 03.07.2024 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_4 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка 02.07.2024 року спричинила їй тілесні ушкодження та додатком до протоколу ( а.с.52-54);

- слідчим експериментом за участю потерпілою ОСОБА_4 за протоколом від 06.07.2024 року з фото та відеозаписом слідчого експерименту, згідно якого потерпіла показала про обставини спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ( а.с.55-61), а саме 02.07.2024 року близько 20 години на неї було здійснено напад обвинуваченої та її доньки ОСОБА_10 . А саме під час конфлікту до потерпілої підійшов ОСОБА_8 та вибив з її рук мобільний телефон, а обвинувачена плюнула їй в обличчя та збила з обличчя окуляри. В подальшому ОСОБА_10 завдала удару долонею правою руки в голову потерпілій та схопила останню за волосся. В цей час обвинувачена, яка знаходилась поруч з нею, схопила останню лівою рукою за ліве передпліччя, а кулаком правої руки завдавала удару по лівому плечу потерпілої. В той час, коли потерпіла перебувала в нахиленому стані, обвинувачена завдала тій удару стопою правої ноги в ділянку лівого стегна. Стосовно спричинення потерпілій ушкоджень в ділянці правого передпліччя вказала, що вони утворилися від утримування її руки донькою обвинуваченої.

- висновком судово - медичного експерта № 805 від 09.07.2024 року, згідно якого покази потерпілої ОСОБА_4 , при нанесенні їй тілесних ушкоджень в ділянці лівого плеча, лівого стегна - по механізму, локалізації, характеру, кількості можуть відповідати даним судово - медичної експертизи. Заподіяні ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця правого передпліччя могли утворитися від утримування рукою за обставин викладених у протоколі проведення слідчого експерименту з участю потерпілої ОСОБА_4 від 06.07.2024 року ( а.с.71);

- впізнанням особи за фото за протоколом від 03.07.2024 року, згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка 02.07.2024 року спричинила тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 з додатком до протоколу ( а.с.62-64);

- слідчим експериментом за участю свідка ОСОБА_15 за протоколом від 13.07.2024 року з фото таблицею слідчого експерименту, згідно якого свідок показала про обставини спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ( а.с. 65- 70), а саме 02.07.2024 року близько 20 години свідок знаходилась вдома та почула дитячий крик і підійшовши до воріт побачила, що поблизу будинку АДРЕСА_1 була потерпіла, обвинувачена, її донька ОСОБА_10 , а поблизу паркану будинку стоїть ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , який стояв обличчям до паркану та спиною до дороги та спілкувався з ОСОБА_6 . Потім побачила, як ОСОБА_21 схопила правою рукою потерпілу за праве передпліччя, а лівою рукою почала тягнути останню за волосся, внаслідок чого потерпіла зігнулася та присіла. В цей час обвинувачена, яка стояла поруч, схопила потерпілу лівою рукою за ліве передпліччя, а кулаком правої руки завдала удару в праве плече потерпілої. Коли потерпіла присіла, обвинувачена завдала останній удару стопою правої ноги в ділянку лівого стегна. Потім , коли обвинувачена зайшла до свого двору свідок вийшла на вулицю та побачила у потерпілої маються тілесні ушкодження та вирване волосся;

- висновком судово - медичного експерта № 853 від 16.07.2024 року, згідно якого покази свідка ОСОБА_15 , дані нею під час проведення слідчого експерименту від 13.07.2024 року за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 по механізму, локалізації та кількості тілесних ушкоджень, можуть відповідати даним судово - медичної експертизі ОСОБА_4 (а.с.72);

- слідчим експериментом за участю свідка ОСОБА_16 за протоколом від 07.07.2024 року з фото таблицею та відеозаписом слідчого експерименту, згідно якого свідок показав про обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ( а.с. 73-78), а саме 02.07.2024 року близько 20 годин свідок з дружиною (потерпілою) та двома дітьми приїхав додому де біля двору виник конфлікт з сусідами ОСОБА_12 , які поводили себе агресивно. В подальшому ОСОБА_8 , чоловік обвинуваченої, вибив з рук потерпілої мобільний телефон, а потерпіла вибила у того окуляри. Після цього ОСОБА_8 підійшов до нього та відвів йог в сторону, стоячи до нього обличчям, а до жінок спиною. В цей час біля потерпілої залишились обвинувачена та її донька ОСОБА_10 , яка схопила потерпілу за волосся та тягнути останню донизу, а обвинувачена, яка стояла ліворуч від потерпілої, схопила потерпілу лівою рукою за передпліччя, а правою рукою завдала удару в ділянку правого плеча потерпілої. В подальшому, обвинувачена завдала удар стопою правої ноги в ділянку лівого стегна потерпілої а в цей час ОСОБА_10 тримала потерпілу лівою рукою за праве передпліччя;

- висновком судово - медичного експерта № 806 від 09.07.2024 року, згідно якого покази свідка ОСОБА_16 , дані ним під час проведення слідчого експерименту від 06.07.2024 року при нанесенні тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 в ділянці лівого плеча, лівого стегна - по механізму, локалізації, характеру, кількості можуть відповідати даним судово-медичної експертизи. Заподіяні ОСОБА_4 у вигляді синця правого передпліччя не могли утворитися від утримування рукою за обставин викладених у протоколі проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_16 від 06.07.2024 року ( а.с.79);

- впізнанням особи за фото за протоколом від 07.07.2024 року, згідно якого свідок ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка 02.07.2024 року спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження та додатком до протоколу ( а.с.80-82);

- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_22 від 24.07.2024 року за участю психолога ОСОБА_23 та законного представника неповнолітнього свідка ОСОБА_24 , згідно якого свідок показала про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 02.07.2024 року з відеозаписом даної слідчої дії (а.с.83-94), згідно якого остання показала, що 02.07.2024 року близько 19 години разом з батьками та молодшою донькою повернулися зі святкування дня народження додому та вийшовши з авто побачили спиляні дерева поблизу будинку. Під час з`ясування хто міг спиляти дерева виник конфлікт з сусідами, в ході якого сусід ОСОБА_8 підійшов до матері ОСОБА_25 та вибив з її рук мобільний телефон та окуляри та в подальшому почав відволікати батька ОСОБА_7 . В цей час ОСОБА_26 та її донька ОСОБА_10 підійшли до матері та почали завдавати тілесних ушкоджень, а саме ОСОБА_10 тримала матір за волосся, а ОСОБА_27 завдавала матері ударів по рукам та ногам. Конкретних ударів, які завдавала ОСОБА_10 не вказала, а ОСОБА_27 завдавала ударів матері по лівій нозі своєю ногою. Також повідомила, що між їх сім`єю та сусідами постійно виникають конфліктні ситуації, які іноді доходять до образ.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.ст. 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Докази повинні бути належними, тобто такими, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Також, докази повинні бути допустимими, тобто такими, що отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно показань потерпілої ОСОБА_4 остання вказала на обставини вчинення обвинуваченою відносно неї кримінального правопорушення, її показання є категоричними, наданими суду без будь яких сумнівів, що суд сприймає як належний та допустимий доказ вини обвинуваченої у вчиненні даного кримінального правопорушення.

При цьому, потерпіла при дачі показань попереджалася про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, показання давала добровільно, без примусу і у суду відсутні будь - які сумніви з їх правдивості та об`єктивності.

Приймаючи таке рішення, суд враховує, що обставини вчинення кримінального правопорушення потерпіла вказує послідовно, її показання стосовно обставин та механізму нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченою повністю співпадають з висновком судово-медичного експерта №781 від 04.07.2024 року, згідно якого у ОСОБА_4 наявні тілесні ушкодження у вигляді : синців у ділянці лівого плеча та передпліччя, правого передпліччя, лівого стегна, які утворилися від дії тупих предметів (не менше ніж від чотирьох ударів), можливо, як від ударів руками, так і ногами, в строк і при обставинах, вказаних у постанові і підекспертною та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень( а.с.51).

Також дані обставини, в тому числі механізм спричинення тілесних ушкоджень, їх локалізація повністю співпадають з обставинами, вказаними при проведенні слідчого експерименту за участю потерпілою ОСОБА_4 за протоколом від 06.07.2024 року, згідно якого потерпіла показала про обставини спричинення їй тілесних ушкоджень обвинуваченою (а.с.55-61). А саме, що під час конфлікту обвинувачена, яка знаходилась поруч з нею, схопила останню лівою рукою за ліве передпліччя, а кулаком правої руки завдавала удару по лівому плечу потерпілої. В той час, коли потерпіла перебувала в нахиленому стані, обвинувачена завдала тій удару стопою правої ноги в ділянку лівого стегна. Стосовно спричинення їй ушкоджень в ділянці правого передпліччя вказала, що вони утворилися від утримування її руки донькою обвинуваченої.

При цьому, вказані обставини повністю підтверджуються висновком судово-медичного експерта № 805 від 09.07.2024 року, згідно якого покази потерпілої ОСОБА_4 , надані нею при проведенні слідчого експерименту щодо нанесення їй тілесних ушкоджень в ділянці лівого плеча, лівого стегна - по механізму, локалізації, характеру, кількості можуть відповідати даним судово - медичної експертизи. Заподіяні ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця правого передпліччя могли утворитися від утримування рукою за обставин викладених у протоколі проведення слідчого експерименту з участю потерпілої ОСОБА_4 від 06.07.2024 року ( а.с.71).

Суд бере до уваги, що у даному висновку експерта № 805 від 09.07.2024 року вказано, що тілесні ушкодження у вигляді синця правого передпліччя могли утворитися від утримування рукою за обставин викладених у протоколі проведення слідчого експерименту з участю потерпілої, тобто від утримування її руки донькою обвинуваченої.

При цьому, суд звертає увагу, що спричинення потерпілій даних тілесних ушкоджень взагалі не інкримінується обвинуваченій у формулюванні обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України ( а.с.5).

Також дані обставини, в тому числі механізм спричинення тілесних ушкоджень, їх локалізація повністю співпадають з обставинами, вказаними при проведенні слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_28 за протоколом від 07.07.2024 року, згідно якого свідок показав, що 02.07.2024 року близько 20 годин біля двору виник конфлікт з сусідами ОСОБА_12 , а саме ОСОБА_8 підійшов до нього та відвів його в сторону, стоячи до нього обличчям, а до жінок спиною. В цей час біля потерпілої залишились обвинувачена та її донька ОСОБА_10 , яка схопила потерпілу за волосся та тягнути останню донизу, а обвинувачена, яка стояла ліворуч, схопила потерпілу лівою рукою за передпліччя а правою рукою завдала удару в ділянку правого плеча потерпілої. В подальшому, обвинувачена завдала удар стопою правої ноги в ділянку лівого стегна потерпілої, а в цей час ОСОБА_10 тримала потерпілу лівою рукою за праве передпліччя.

Вказані обставини спричинення потерпілій тілесних ушкоджень підтверджуються висновком судово - медичного експерта № 806 від 09.07.2024 року, згідно якого покази свідка ОСОБА_16 , дані ним під час проведення слідчого експерименту від 06.07.2024 року при нанесенні тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 в ділянці лівого плеча, лівого стегна - по механізму, локалізації, характеру, кількості можуть відповідати даним судово-медичної експертизи. Заподіяні ОСОБА_4 у вигляді синця правого передпліччя не могли утворитися від утримування рукою за обставин викладених у протоколі проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_16 від 06.07.2024 року ( а.с.79).

При цьому, заподіяні потерпілій ушкодження у вигляді синця правого передпліччя не могли утворитися від утримування рукою, однак при цьому, судовим розглядом, в тому числі показаннями потерпілої, свідків, неповнолітнього свідка, слідчими експериментами з останніми, не доведено спричинення даних ушкоджень від удару/ударів як обвинуваченою, так і донькою обвинуваченої.

Також, суд бере до уваги, що висновками проведених судово - медичних експертиз за показаннями потерпілої, проведеними слідчими експериментами з потерпілою та свідками не доведено спричинення потерпілій тілесних ушкоджень донькою обвинуваченої від ударів по голові та по спині.

Також, суд бере до уваги, що при слідчому експерименті за участю свідка ОСОБА_15 за протоколом від 13.07.2024 року остання показала про обставини нанесення потерпілій тілесних ушкоджень, а саме 02.07.2024 року близько 20 години побачила біля двору потерпілу, обвинувачену, її доньку ОСОБА_10 , а поблизу паркану будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , який стояв обличчям до паркану та спиною до дороги та спілкувався з ОСОБА_6 . Потім побачила, як ОСОБА_21 схопила правою рукою потерпілу за праве передпліччя а лівою рукою почала тягнути останню за волосся, внаслідок чого потерпіла зігнулася та присіла. В цей час обвинувачена, яка стояла поруч, схопила потерпілу лівою рукою за ліве передпліччя, а кулаком правої руки завдала удару в праве плече потерпілої. Коли потерпіла присіла, обвинувачена завдала останній удару стопою правої ноги в ділянку лівого стегна. Потім, коли обвинувачена зайшла до свого двору свідок вийшла на вулицю та побачила у потерпілої маються тілесні ушкодження та вирване волосся.

Дані показання свідка повністю підтверджуються висновком судово-медичного експерта № 853 від 16.07.2024 року, згідно якого покази свідка ОСОБА_15 , дані нею під час проведення слідчого експерименту від 13.07.2024 року за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 по механізму, локалізації та кількості тілесних ушкоджень, можуть відповідати даним судово - медичної експертизі ОСОБА_4 ( а.с.72).

При цьому, суд враховує показання експерта, який при судовому розгляді вказав, що ударів потерпілій можливо було нанесено і більше, ніж ним вказано у його висновках, але враховуючи силу цих ударів, інші удари могли і не відобразитися, тобто не залишити слідів на тілі потерпілої. На питання прокурора відповів, що потерпіла казала, що їй наносили також удари по голові, але від даних ударів будь яких тілесних ушкоджень на голові виявлено не було з причин, вказаних ним раніше. Також, щодо вказання свідком ОСОБА_16 про нанесення потерпілій близько 10 ударів в ті ділянки тіла, де були виявлені тілесні ушкодження, аналогічно може вказати, що не може підтвердити кількість ударів, але не всі удари, враховуючи їх силу, могли відобразитись та бути виявлені.

Враховуючи викладене, в сукупності з іншими обставинами вчинення кримінального правопорушення дають обґрунтовані підстави вважати показання потерпілої, свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , неповнолітнього свідка ОСОБА_22 в частині механізму спричинення, локалізації тілесних ушкоджень, їх характеру, кількості, правдивими та достовірними і відсутності причини вважати їх показання надуманими чи необґрунтованими.

При цьому, суд вбачає невідповідність у кількості спричинених потерпілій обвинуваченою тілесних ушкоджень за показаннями свідка ОСОБА_16 при проведенні слідчого експерименту, однак враховуючи показання потерпілої з даних обставин та проведення слідчої дії зі свідком, який перебував, за показаннями останнього у втомленому стані, суд вважає, що дані розбіжності по суті не можуть бути визнані суттєвими та ніяким чином не впливають на кваліфікацію вчиненого обвинуваченою кримінального проступку та формулювання обвинувачення.

Також, при допиті потерпілої, свідків, обвинувачена не задавала останнім будь яких питань стосовно їх показань про обставини конфлікту між нею та потерпілою, не спростовувала обставини нанесення нею тілесних ушкоджень потерпілій, окрім неодноразових реплік, що суд розцінює, як не бажання обвинуваченої спростовувати їх у передбаченому процесуальним законом порядку.

Суд враховує, що перед допитом свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 суд попереджав останніх про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань і за дачу завідомо неправдивих показань за ст.ст.384, 385 КК України , приводив останніх до присяги свідка.

Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 показання в судовому засіданні давали добровільно без будь якого примусу, після допиту свідків будь яких зауважень, заперечень від учасників кримінального провадження не надходило.

Аналогічним чином, суд приймає як належний та допустимий доказ протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_22 , проведений з відео фіксацією даної слідчої дії, враховуючи, що дана слідча дія була проведена з дотримання норм кримінального процесуального закону за участі законного представника неповнолітнього свідка та психолога, в присутності яких свідок показав про обставини спричинення потерпілій тілесних ушкоджень.

Суд бере до уваги, що свідок ОСОБА_16 та потерпіла перебувають у шлюбних відносинах і є чоловіком і дружиною, а неповнолітній свідок ОСОБА_22 є донькою потерпілої, але при цьому у суду відсутні підстави вважати показання свідків недостовірними, або наданими ним з іншим умислом чи під примусом, крім того, що показання свідків не протирічать висновкам судово- медичних експертиз.

Аналогічним чином, суд бере до уваги, що свідок ОСОБА_15 та потерпіла є сусідами та перебувають у сусідських відносинах, але при цьому у суду відсутні підстави вважати її показання недостовірними, або даними нею під примусом чи іншим впливом.

При цьому, суду не доведено належними та допустимими доказами, що свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_22 мали будь які підстави оговорювати обвинувачену.

Таким чином, надаючи оцінку показанням обвинуваченої, потерпілої, свідків, висновками судово - медичних експертиз, суд вбачає, що обвинувачена спричинила умисні легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 , при обставинах, які правильно вказані в обвинувальному акті, а саме обвинувачена спричинила потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лівого плеча та передпліччя та лівого стегна, які за ступенем тяжкостi вiдносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджується дослідженими в ході судового розгляду належними та допустимими доказами.

Суд звертає увагу, що за показаннями самої обвинуваченої вона не наносила ударів потерпілій, а тільки схопила останню за праву руку з метою, щоб потерпіла буцімто відпустила її доньку ОСОБА_10 , яку потерпіла буцім то правою рукою тримала за волосся.

При цьому, суд критично відноситься до показань обвинуваченої стосовно не вчинення нею умисних дій щодо спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, вказавши, що коли потерпіла буцім то схопила правою рукою доньку за хвіст волосся, намагаючись нахилити голову доньки, вона своєю правою рукою тільки схопила потерпілу за праву руку та прохала відпустити волосся доньки і потерпіла через кілька хвилин відпустила волосся доньки, які спростовуються дослідженими в ході судового розгляду належними та допустимими доказами.

Також, суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_13 , який надав показання щодо того, що ОСОБА_16 , вийшовши з двору з металевою трубою, почав замахуватися нею на нього, що спростовується показаннями самої обвинуваченої, як і показанням стосовно дії потерпілої, обвинуваченої та його доньки, а саме не вчинення останніми умисних дій на щодо нанесення ними ударів потерпілій та спричинення тілесних ушкоджень останній, враховуючи показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , які показали, що останній, перебуваючи поряд та навпроти свідка ОСОБА_16 , перебував спиною до потерпілої, обвинуваченої та його доньки та не міг бачити події, які відбувалися, але при цьому стверджуючи, що ніхто потерпілій не міг спричинити тілесні ушкодження.

Також, суд критично оцінює показання обвинуваченої та свідка ОСОБА_13 стосовно спричинення свідку ОСОБА_13 та його доньці буцім то потерпілою тілесних ушкоджень, при тому, що в ході судового розгляду обвинувачена, вказуючи на проведення ними огляду в травмпункті та на спричинення потерпілою тілесних ушкоджень її чоловіку та доньці під час судового розгляду не надали суду будь яких належних та допустимих доказів наявності у останніх таких ушкоджень.

При цьому, при з`ясуванні головуючим питання чи бажає обвинувачена чим не будь доповнити судовий розгляд та долучити докази будь яких клопотань з цього приводу не заявляла.

Також, під час з`ясування думки у учасників провадження щодо можливості переходу до судових дебатів обвинувачена не заперечувала проти можливості переходу до судових дебатів та також не заявляла будь яких клопотань.

Отже, в даному кримінальному провадженні суд знаходить, що стороною обвинувачення доведено подію кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, також, винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, що можливо встановити із показань самої обвинуваченої, показань потерпілої та свідків, проведеними слідчими експериментами, висновками судово-медичних експертиз, та іншими дослідженими письмовими доказами.

Всі докази на підтвердження вказаних обставин оцінені судом, як кожен окремо, так і в своїй сукупності. Вказані докази передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально процесуальним законодавством.

Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують винуватість ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України .

Отже, дослідивши під час судового розгляду надані сторонами та іншими учасниками кримінального провадження докази на предмет їх належності, достовірності, допустимості і достатності відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України, а саме ОСОБА_5 нанесла ОСОБА_4 умисні легкі тілесні ушкодження.

Оцінка доказів, в розумінні практики Європейського суду з прав людини, суд керується критерієм поза розумним сумнівом. Таке доведення випливає із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою («Кобець проти України», № 16437/08, п. 43, рішення від 14 лютого 2008). Вина ОСОБА_5 виходячи з критерію поза розумним сумнівом, доведена повністю.

Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_5 , згідно вимоги МВС України раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працездатна, офіційно працює, тобто займається суспільно - корисною працею, має міцні соціальні зв`язки, по місцю проживання характеризується позитивно.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України судом не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України судом не встановлені.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.125 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння, який відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Враховуючи думку прокурора щодо призначення покарання, який вважає визначити покарання обвинуваченій в межах санкції частини статті КК України у виді 200 годин громадських робіт, думку потерпілої, яка висловила думку щодо призначення покарання на розсуд суду, думку обвинуваченої, яка не визнала вину та не погодилася з думкою прокурора, встановлені обставини справи, відсутність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченої, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень можливі при призначенні останній покарання у виді 120 годин громадських робіт, що відповідає справедливому співвідношенню між вчиненим та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

Враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченої, не застосування до останньої запобіжного заходу в ході досудового розслідування та судового розгляду , думку прокурора щодо недоцільності застосування запобіжних заходів до набрання вироком законної сили, вказане питання судом не вирішувалось.

Цивільні позови під час судового розгляду не заявлялись, судові витрати по кримінальному провадженню, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України , ст.66,67 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою за ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги .

Обвинуваченій роз`яснити її право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1