Дата документу 15.10.2024
Справа № 334/7145/24
Провадження № 1-кс/334/2674/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжя клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів,

ВСТАНОВИЛА:

14.10.2024 року слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погоджено заступником керінику Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 про про тимчасовий доступ до речей та документів.

Клопотання обґрунтовано тим, що 27.08.2024 року до Запрізького РУП ГУНП в Запорізькій областінадійшло повідомлення про те, що у 9 МКЛ, 26.07.2024 року помер гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був доставлений до лікарні 19.08.2024 року з діагнозом: отруєння гіпохлоридом натрію, яке останній отримав під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на КП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме: 16.08.2024 року на авто перебуваючи у відрядженні та прямуючи з Анульської хлоропереливної станції, маючи багаж з 14- тю кубовими ємностями з гіпохлоридом натрію, в наслідок пошкодження однієї з ємностей відбувся виток парів гіпохлориду натрію, які останній не відчуваючи запаху вдихав напротязі однієї години.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, в клопотанні просив розглянути клопотання без його участі вказавши, що подане клопотання підтримує в повному обсязі.

Дослідивши клопотання, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у службових осіб ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 з огляду на таке.

Так, ч. 1 ст. 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Частиною 1 ст. 110 КПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Повідомлення про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні та постанова про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні не підписано керівником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положення ст. 26 КПК України наголошують на тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 в справі № 6-рп/2001, кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Частиною першою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Необхідно також зазначити, що слідчий суддя не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи слідчого та не виконувати вимоги чинного законодавства України, якими встановлені обов`язкові передумови для задоволення відповідних клопотань, за органи досудового розслідування, та формально підходити до розгляду таких клопотань, та приймати рішення про задоволення клопотань слідчого.

Враховуючи викладене, слідча суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 9, 22, 26, 36, 37, 39, 110, 131-132, 159-164, 309, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

в задоволенні клопотання відмовити повністю.

Ухвала слідчого судді є остаточною і відповідно до КПК України оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1