Справа № 346/5051/24
Провадження № 1-в/346/477/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації колонії ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працює, засудженого 24.11.2022 року вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу; на підставі ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці шляхом приєднання частини невідбутого покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, призначеного тим же судом 12.10.2021 р. за ч.3 ст.185 КК України, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України,

ВСТАНОВИВ:

зі змісту заяви засудженого та аналізу особової справи вбачається, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України « Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема, викрадення чужого майна. Зокрема, ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вказаного вироку від 24.11.2022 р. засуджений вчинив злочини, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, 17.04.2022 року, 01.05.2022 року, 03.05.2022 року, 13.05.2022 року. При цьому розмір шкоди за злочин, вчинений 17.04.2022 року становив 1 711 грн.; 01.05.2022 року - 424, 08 грн.; 03.05.2022 року 408, 37 грн.; 13.05.2022 року 498, 83 грн.

Тому з урахуванням положень ст.5 КК України засуджений просить вирішити питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, заяву, заслухавши засудженого, який заяву підтримав, представника адміністрації виправної колонії та прокурора, які просять вирішити вказану заяву згідно із законом, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що 24.11.2022 року вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 цього Кодексу; на підставі ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці шляхом приєднання частини невідбутого покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, призначеного тим же судом 12.10.2021 р. за ч.3 ст.185 КК України.

У вказаному вироку від 24.11.2022 року зазначено, що строк відбуття остаточного покарання рахувати з 06.06.2022 р.

Відповідно до п.13 ч.1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 статті 74КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб,

які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює п`ятдесяти відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01 січня 2022 року становив 2 481 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення засудженим вищевказаних злочинних діянь, що згідно з вище вказаним вироком від 24.11.2022 року мали місце у 2022 році, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, повинен щоразу становити мінімум 2 481 грн. Однак, вартість викраденого засудженим майна при вчиненні кожної із крадіжок, встановлені вказаним вироком суду, є меншою від 2 481 грн.

Беручи до уваги наведене суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», оскільки даний закон має зворотну дію в часті, оскільки скасовує караність діяння, вчиненого до набрання чинності цим законом.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення діянь, вказаних у вироку від 24.11.2022 року, кримінальна караність яких законом усунена, суд дійшов висновку, що засуджений підлягає звільненню від призначеного покарання за вказаним вироком.

Поряд з тим, відповідно до вироку Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.10.2021 р. розмір таємно викраденого 27.07.2021 р. майна становить 3 840 грн., і вказане діяння з урахуванням такої вартості викраденого майна вважалося та вважається злочином. Тому ОСОБА_5 слід вважати засудженим саме за вказаним вироком від 12.10.2021 р. до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, призначеного за ч.3 ст.185 КК України, без урахування вироку цього суду від 24.11.2022 року, ухваленого щодо даного засудженого.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5,ч. 2 ст. 74 КК України,Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст. 336,537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.10.2021 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, призначеного за ч.3 ст.185 КК України, без урахування вироку цього суду від 24.11.2022 року, ухваленого щодо даного засудженого за ч.4 ст.185 КК України.

Строк вказаного покарання рахувати з 06.06.2022 року.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 14.10.2024 р. о 09 год.

Головуючий суддя : ОСОБА_1