Справа № 646/7240/24
№ провадження 1-кс/646/2631/2024
УХВАЛА

24.09.2024 м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001550 від 26.06.2024 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курилівка, Куп`янського району, Харківської області, громадянина України, одруженого, військовослужбовця, освіта середня спеціальна, судимості не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1,5 ч. 2 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з даним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що 26.06.2024 о 23 год. 23 хв. ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, затримано в порядку ст. 208 КПК України. Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяті років. У органу досудового розслідування є підстави вважати що у підозрюваного ОСОБА_5 можуть виникнути ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років і, усвідомлюючи можливу міру покарання, у разі винесення судом обвинувального вироку, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 отримав копію клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з додатками, в яких зазначені певні докази, анкетні відомості про потерпілих та свідків із зазначенням їх засобів зв`язку та місця мешкання, і перебуваючи на свободі, останній буде мати можливість здійснити незаконний вплив на вказаних осіб, також на можливих додаткових свідків, які на даний час досудового розслідування встановлюються, а також на інших учасників процесу, з якими на даний час ще не проведено усіх необхідних слідчих (розшукових) дій, у тому числі допитів, одночасних допитів раніше допитаних осіб, чим перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні. Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків шляхом умовлянь давати покази на його користь. Імовірність впливу на потерпілих та свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування. Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби, може вчинити військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, що кваліфікується за ст. 407 КК України, або дезертирство за ст. 408 КК України, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом вчинення особливо тяжкого злочину. Крім цього, останній може продовжити вчиняти злочин у якому підозрюється. Наразі виникає необхідність у проведенні подальших слідчих дій по даному кримінальному провадженню, тому вплив підозрюваного ОСОБА_5 може зашкодити проведенню всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відомості про вчинення зазначеного злочину внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001550 від 26.06.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч ч. 2 ст. 15, п. п. 1,5 ч. 2 ст. 115 КК України.

27.06.2024 р. у рамках здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1,5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Постановою керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 21.08.2024 р. продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному проваджені до трьох місяців, тобто до 26.09.2024 р.

Ухвалою слідчого судді від 24.09.2024 р. продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001550 від 26.06.2024 р. до 5 (п`яти) місяців, тобто до 26.11.2024 року.

Про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 свідчать: протоколи допиту в якості свідків, висновок експерта.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підозра є обґрунтованою.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, відповідає вимогам вищезазначеної статті та містить доводи, що підтверджують обґрунтованість повідомленої підозри і відповідає вимогам пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Слідчий суддя вважає, що на момент вирішення питання про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 встановлено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 от. 177 КПК України підтверджується тим, що обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років і, усвідомлюючи можливу міру покарання, у разі винесення судом обвинувального вироку, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 отримав копію клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з додатками, в яких зазначені певні докази, анкетні відомості про потерпілих та свідків із зазначенням їх засобів зв`язку та місця мешкання, і перебуваючи на свободі, останній буде мати можливість здійснити незаконний вплив на вказаних осіб, також на можливих додаткових свідків, які на даний час досудового розслідування встановлюються, а також на інших учасників процесу, з якими на даний час ще не проведено усіх необхідних слідчих (розшукових) дій, у тому числі допитів, одночасних допитів раніше допитаних осіб, чим перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні. Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків шляхом умовлянь давати покази на його користь. Імовірність впливу на потерпілих та свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування. Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби, може вчинити військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, що кваліфікується за ст. 407 КК України, або дезертирство за ст. 408 КК України, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом вчинення особливо тяжкого злочину. Крім цього, останній може продовжити вчиняти злочин у якому підозрюється.

З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, завершення всіх слідчих та процесуальних дій продовження строку тримання під вартою є необхідним.

Доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків, а отже і відсутності підстав продовження строку дії запобіжного заходу, слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки встановлені ризики не зменшились та не перестали існувати, слідчий суддя на даному етапі провадження на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Враховуючи наведене, наявність зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, обґрунтованість підозри, а також те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш ефективним для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити та з урахуванням встановлених даних про особу підозрюваного продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_5 при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 196 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001550 від 26.06.2024 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.11.2024 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1