УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 444/470/21

провадження № 51-4265 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання потерпілої ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 28 листопада 2023 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 03 червня 2024 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

Як убачається із касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень, ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 28 листопада 2023 року задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 .

На підставі ст. 49 КК України, обвинуваченого ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за частинами 1, 2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене 02 вересня 2020 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000060 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 125 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Вказану ухвалу потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 оскаржили в апеляційному порядку.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 03 червня 2024 року апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_7 залишено без задоволення, а ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 28 листопада 2023 року залишено без змін.

Не погодившись із ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій, потерпіла ОСОБА_4 оскаржила їх в касаційному порядку.

Крім того, від потерпілої ОСОБА_4 надійшло клопотання про поновлення їй строку касаційного оскарження даних судових рішень. Клопотання мотивовано тим, що вказаний строк пропущений нею у зв?язку із тим, що її представник - адвокат ОСОБА_8 неналежно виконував свої обов`язки, затягував зі складанням попередньої касаційної скарги, поданої ним до Верховного Суду, не вніс до її змісту виправлення на її прохання. При цьому вважає, що ухвалами Верховного Суду безпідставно відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою її представника та у задоволенні її клопотання про поновлення строку. Враховуючи вищенаведене, потерпіла просить поновити строк касаційного оскарження, відкрити касаційне провадження та розглянути касаційну скаргу, подану нею особисто.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Як убачається із касаційного провадження, 13 вересня 2024 року до Верховного Суду від представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_8 надійшла касаційна скарга на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 28 листопада 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 червня 2024 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2024 року, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, відмовлено у відкритті касаційного провадження за вищевказаною касаційною скаргою.

15 жовтня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 28 листопада 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 червня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 17 жовтня 2024 року, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, відмовлено потерпілій ОСОБА_4 у поновлені строку касаційного оскарження вказаних судових рішень та її касаційну скаргу, з усіма доданими до неї матеріалами, повернуто, оскільки її клопотання не містило обгрунтованих доводів поважності причин пропуску вказаного строку.

05 листопада 2024 року від потерпілої ОСОБА_4 вдруге надійшла касаційна скарга на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 28 листопада 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 червня 2024 року із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, яка, згідно відмітки штемпелю на поштовому конверті, направлена 01 листопада 2024 року.

Проте, доводи клопотання про поважність причин пропуску строку касаційного оскарження, які, на думку потерпілої, перешкодили їй оскаржити судові рішення у визначений законом строк, є аналогічними попереднім та знову є непереконливими, тому не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК Україникасаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, -в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Як убачається із копії ухвали апеляційного суду, вона була постановлена 03 червня 2024 року, тобто останнім днем звернення учасників даного кримінального провадження до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою є 04 вересня 2024 року. При цьому потерпіла ОСОБА_4 була присутня в судовому засіданні та у вказаній ухвалі було зазначено про строк і порядок набрання ухвали законної сили та її оскарження.

Водночас, як вбачається із відмітки штемпелю на поштовому конверті, потерпіла ОСОБА_4 вдруге звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою 01 листопада 2024 року, тобто поза межами строку касаційного оскарження вказаного судового рішення.

Верховний Суд наголошує, що установлений процесуальним законом тримісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. Водночас особа, яка бажає подати касаційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право.

При цьому доводи потерпілої про те, що її представник затягував із поданням попередньої касаційної скарги та не вніс до її змісту виправлення на її прохання, вже були предметом розгляду попереднього, аналогічного за змістом клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, і як зазначено в ухвалі Верховного Суду від 17 жовтня 2024 року, це не є поважною причиною пропуску нею строку на касаційне оскарження, враховуючи те, що потерпіла не вказує, які об`єктивні обставини унеможливили її звернутись із касаційною скаргою протягом розумного строку після винесення ухвали Львівського апеляційного суду від 03 червня 2024 року. Крім того, як наголошувалось Верховним Судом, потерпіла та її представник є окремими самостійними суб`єктами права на касаційне оскарження.

Водночас твердження потерпілої ОСОБА_4 про те, що Верховний Суд безпідставно відмовив у відкритті провадження за касаційною скаргою її представника - адвоката ОСОБА_8 та повернув її касаційну скаргу, по-суті є незгодою з прийнятими судовими рішеннями, які оскарженню не підлягають.

При цьому повторне клопотання потерпілої не містить жодних нових аргументів щодо причин, які перешкодили їй оскаржити судові рішення у передбачений законом тримісячний строк, та які відповідно до вимог кримінального процесуального закону були б поважними.

Тому зазначені у клопотанні про поновленні строку потерпілої ОСОБА_4 причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень не можуть вважатися такими, що є об`єктивно непереборними, пов`язаними дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що вказані потерпілою обгрунтування для поновлення строку не є переконливими, оскільки не свідчать про наявність об`єктивних перешкод для реалізації нею права на подання касаційної скарги в строк, визначений законом.

Враховуючи вищевикладене, на думку колегії суддів, підстав для поновлення відповідного строку не вбачається, а тому, касаційна скарга потерпілої ОСОБА_4 підлягає поверненню особі, яка її подала.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи суд не знайшов підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити потерпілій ОСОБА_4 у поновлені строку касаційного оскарження ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 28 листопада 2023 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 03 червня 2024 року щодо ОСОБА_5 .

Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 28 листопада 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 червня 2024 року, з усіма доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3