Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-в/641/212/2024 Справа № 641/842/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді -ОСОБА_2.,

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_3,

прокурора - ОСОБА_4.

розглянувши подання начальника Слобідського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про приведення вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.02.2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

встановив:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Слобідського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про приведення вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.02.2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»

Подання мотивовано тим, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX09.08.2024 року декриміналізовано діяння, за яке ОСОБА_1 засуджено вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.02.2024 року за ч.1 ст.190 ККУкраїни, оскільки вартість викраденого ним майна згідно зі ст.51Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у редакції даного закону відповідає дрібній крадіжці, що тягне адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання та звільнення засудженого від призначеного судом покарання.

Представник пробації у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд подання за її відсутності подання підтримала, просила задовольнити.

Засуджена у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Як вбачається з вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.02.2024 року року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 роки, покладено обов`язки передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України

Відповідно до положення ст. 51 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17,00 грн, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2024 року складав 1514 грн.00 ( 3028,00 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 х на 50 %) . Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1 514 грн х 2 (неоподаткований мінімум доходів громадян) = 3028,00 грн.

Згідно вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.02.2024 року ОСОБА_1 вчинила заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство) на суму 2178,00 грн, що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 3028,00 грн).

Таким чином, на засуджену розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволенню.

Керуючисьст.74 КК України,п.3 розділу І Закону України №3886-ІХ від 18 липня 2024 року "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", ст.372,537,539 КПК України, суд

ухвалив:

Подання начальника Слобідського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , від покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.02.2024року, на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 діб з дня її проголошення.

Cуддя- ОСОБА_2