Справа № 736/741/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/615/24
Категорія - ч. 1 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження №0000042 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Жукля Корюківського району Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Вироком місцевого суду встановлено, що 23.03.2024 близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у кухні житлового будинку за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої та бажаючи їх настання, стоячи над своєю матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, котра лежала на ліжку на спині, наніс не менше двох ударів долонею своєї правої руки по лівій стороні обличчя та один удар кулаком своєї правої руки в область лівого ока. Вищезазначеними умисними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді синця лівої підочної ділянки, яке, згідно висновку судово-медичної експертизи № 75 від 06.04.2024, відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що не спричинили розладу здоров`я.

Вказаними умисними діями ОСОБА_8 , у відповідності до ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив домашнє насильство у формі фізичного насильства відносно своєї матері ОСОБА_9 .

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій, просив змінити вирок в частині призначеного покарання у виді громадських робіт та призначити покарання у виді мінімального штрафу.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що судом не в повній мірі враховано пом`якшуючі покарання ОСОБА_8 обставини, зокрема щире каяття, згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, його поведінку після скоєння кримінального проступку, який, усвідомивши неправомірність своєї поведінки, надав органу досудового розслідування допомогу у розкритті, не скористався ст. 63 Конституції України та не відмовився від показань, а своїми діями сприяв розслідуванню. Вибачився перед потерпілою і вони примирилися, зараз утримує свою матір та доглядає за нею, оскільки залишився єдиним годувальником, бо його брат військовослужбовець, пропав безвісті під час бойових дій. Характеризується позитивно, неофіційно працює, тому не може відбувати покарання у виді громадських робіт, відтак вважає, що мінімальний штраф, який він згоден сплатити, буде достатнім покаранням.

Не погодившись із апеляційною скаргою, прокурор подав заперечення, в якому просить відмовити у її задоволенні.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та обвинувачений підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити з викладених підстав.

Прокурор заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України колегія суддів перевіряє судове рішення в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження у відповідності до вимог ст. 382 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які судом досліджувались в обсязі, визначеному в порядку ч. 2 ст. 382 КПК України. Ці обставини учасниками провадження не оспорюються, а тому вони не є предметом апеляційного розгляду, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404КПК України.

Стосовно вимог апеляційної скарги захисника щодо призначення Мелешку більш м`якого покарання, у виді штрафу, колегія суддів виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані.

Відповідно до ст. 65 КК України, покарання призначається з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначений судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам.

Так, вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

В якості обставини, що пом`якшує покарання, місцевий суд врахував щире каяття у скоєному. Обставинами, що обтяжують покарання судом визнано вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та щодо особи, з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах (матері) та вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд першої інстанції взяв до уваги і відомості стосовно особи обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання виконком міської ради компрометуючими матеріалами на нього не володіє, не працює, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання.

Судом першої інстанції в повній мірі дослідженні усі докази, які характеризують обвинуваченого в достатньому об`ємі, його ставлення до скоєного та надана відповідна обґрунтована та вмотивована оцінка вказаному.

Колегія суддів із законністю та справедливістю такого покарання погоджується, оскільки при його призначенні суд першої інстанції прийняв до уваги, правильно оцінив та достатньою мірою врахував всі обставини, що мають значення відповідно до закону, а призначене покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Правових підстав вважати таке покарання явно несправедливим через суворість немає, а переконливих аргументів, які би ставили під сумнів наведені висновки суду першої інстанції та вказували б на порушення загальних засад призначення покарання, в апеляційній скарзі не міститься.

При цьому слід зазначити, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому не самий суворий вид покарання та не в максимальному його розмірі, визначених санкцією статті, з урахуванням, зокрема, як фактичних обставин справи так і наявності пом`якшуючої покарання обставини.

З огляду на зміст оскаржуваного вироку, слід констатувати, що всі обставини, наведені апелянтом як на підставу про призначення більш м`якого покарання, місцевим судом взяті до уваги.

При цьому колегія суддів враховує, що покарання, яке просить призначити захисник в апеляційній скарзі, з огляду на те, що обвинувачений офіційно не працює, ставить таке прохання під розумний сумнів. А його доводи про неофіційне працевлаштування, що позбавляє обвинуваченого можливості виконувати покарання у виді громадський робіт, безпідставне, оскільки громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт.

Враховуючи наведене, на переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_8 відповідає принципам співмірності та індивідуалізації, є необхідним для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, призначене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну оскаржуваного вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4