Справа № 953/6869/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000204 від 20.02.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженець с. Овяниківка Кіровоградського району Кіровоградської області, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Вінниця, раніше не судимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, українця, уродженця с. Кірове Бориспільського району Київської області, раніше не судимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_3

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.361, ч.3 ст.28 ч.5 ст.361, ч.2 ст.361-2, ч.3 ст.28 ч.2 ст.361-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_5 ,

встановив:

На розгляді Київського районного суду м. Харкова перебуває вказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор подав угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Після подання вказаної угоди про визнання винуватості прокурор, із посиланням на ч. 8 ст. 469 КПК, заявив усне клопотання про виділення матеріалів кримінального провадження в частині обвинуваченого ОСОБА_4 та продовження розгляду кримінального провадження щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, кожен окремо підтвердили факт укладення угоди про визнання винуватості та клопотання прокурора підтримали.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , їх захисники, кожен окремо проти задоволення клопотання прокурора не заперечували.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, доходить наступного висновку.

Кримінальним процесуальним законодавством передбачена можливість укладення у кримінальному провадженні угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості (ст.468 КПК України).

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку (ч.5 ст.469 КПК України).

У разі якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма обвинуваченими, угода може бути укладена з одним (кількома) з обвинувачених. Кримінальне провадження щодо особи (осіб), з якими досягнуто згоди, підлягає виділенню в окреме провадження (ч.8 ст.469 КПК України).

З огляду на вказані положення процесуального законодавства, суд, розглядаючи клопотання прокурора про виділення матеріалів кримінального провадження, має з`ясувати, чи досягнуто між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_4 згоди щодо укладення угоди.

Як вже зазначалось судом вище, прокурор під час судового засідання підтвердив факт досягнення згоди на укладення угоди про визнання винуватості.

З огляду на те, що законодавством не передбачено будь-яких вимог до форми та змісту відповідної згоди, суд вважає, що сторони підтвердили її досягнення.

Оскільки досягнення згоди на укладення угоди відбулось не з усіма обвинуваченими, а лише з обвинуваченими ОСОБА_4 , то згідно з ч.8 ст.469 КПК України є підстави для ухвалення рішення про виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження №0000204 від 20.02.2023 у частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.5 ст.361, ч.3 ст.28 ч.5 ст.361, ч.2 ст.361-2, ч.3 ст.28 ч.2 ст.361-2 КК України.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що право обвинуваченого на визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення та укладення угоди про визнання винуватості передбачено діючим кримінальним процесуальним законом і може бути вільно використано ним відповідно до принципу диспозитивності. Невизнання своєї вини іншим обвинуваченим у кримінальному провадженні не може бути підставою, яка унеможливлює або ускладнює реалізацію права обвинуваченого ОСОБА_4 на укладання угоди про визнання винуватості у виділеному кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, з метою забезпечення всебічного, повного і об`єктивного судового розгляду є достатні підстави для виділення в окреме провадження матеріалів справи відносно ОСОБА_4 .

Таким чином, клопотання прокурора належить задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 28, 110, 217, 334, 372, 474 КПК, суд,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Виділити в окреме провадження матеріали кримінального провадження № 0000204 від 20.02.2023 в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст.361, ч.3 ст.28 ч.5 ст.361, ч.2 ст.361-2, ч.3 ст.28 ч.2 ст.361-2 КК України.

Копію цієї ухвали направити до канцелярії Київського районного суду для оформлення виділеного провадження, з присвоєнням нового єдиного унікального номера судової справи та його реєстрації в автоматизованій системі розподілу судових справ у порядку ст. 35 КПК.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Суддя ОСОБА_1