14.10.2024
Справа № 642/6527/24
Провадження № 1-кс/642/3747/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Слідчого відділу Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001541 від 09.10.2024 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного місця проживання не має,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Слідчого відділу Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001541 від 09.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання слідчими СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001541 від 09.10.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлені під час досудового слідства час та дату, незаконно придбав при невстановлених під час досудового слідства обставинах бойові припаси та предмети, зовні схожі на вогнепальну зброю, а саме: РГД - 5 в кількості 1 (одна) шт., Ф - 1 в кількості 2 (дві) шт., які є боєприпасами, бездимний порох масою 68 г, предмет, зовні схожий на пістолет системи «ПМ», 4 магазини до нього, предмет візуально схожий на однозарядний пістолет під патрон калібру 5,6 мм без маркування, предмети зовні схожі на патрони калібру 5,6 мм в кількості 49 шт., калібру 9 мм в кількості 40 шт., калібру 7,62 мм в кількості 22 шт., калібру 5,45 мм в кількості 463 шт.

Після чого ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого п. 2, п. 9. п. 10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.1992 року № 576 (зі змінами), п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622, дозволу при невстановлених слідством обставинах переніс до місця свого тимчасового мешкання, а саме: до квартири АДРЕСА_2 , бойові припаси та предмети, зовні схожі на вогнепальну зброю, перелік яких зазначено вище.

Отже, ОСОБА_4 вчинив всі дії, які вважав необхідними для придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Подальша протиправна, злочинна діяльність ОСОБА_4 , пов?язана з незаконним поводженням з бойовими припасами та предметами, зовні схожими на вогнепальну зброю була припинена 09.10.2024 працівниками BП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, якими в ході проведення огляду місця події у період часу з 14:35 по 17:07 за адресою: АДРЕСА_3 , у останнього було виявлено та вилучено бойові припаси та предмети, перелік яких зазначено вище.

Слідчий вказує у клопотанні, що відповідно до довідок про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 09.10.2024 старшого інспектора Харківській області бездимний порох масою 68 г, РГД - 5 в кількості 1 (одна) шт., Ф - 1 в кількості 2 (дві) шт. відносяться до категорії небезпечних та обмежено небезпечних об?єктів. Проведення експертного дослідження предметів, схожих на вогнепальну зброю та боєприпаси, а саме: предмет зовні схожий на пістолет системи «ПМ» та 4 магазини до нього, предмет візуально схожий на однозарядний пістолет під патрон калібру 5,6 мл без маркування, предмети зовні схожі на патрони калібру 5,6 мм в кількості 49 шт., калібру 9 мм в кількості 40 шт., калібру 7,62 мм в кількості 22 шт., калібру 5,45 мм в кількості 463 шт. наразі ще триває.

Отже, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, - незаконне придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

09.10.2024 о 17 год. 10 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09.10.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно з ст. ст. 42, 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий вказує, що підозра, висунута ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 09.10.2024; довідкою про категорію вибухонебезпечності, актом перевірки об`єкта та наявність вибухових матеріалів; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; постановою про визнання речового доказу.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Слідчий вважає, що на даний час вбачаються підстави для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій. Законних джерел отримання заробітку він не має, у останнього відсутні стійкі міцні соціальні зв?язки. Крім цього, підозрюваний усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання, у зв?язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду;

Окрім того, існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки маючи процесуальний статус підозрюваного та залишаючись на свободі, останньому відомо місце мешкання свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Також існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вчинити інші кримінальні правопорушення. Наявність вказаного ризику підтверджується даними про особу підозрюваного який законних джерел отримання заробітку не має, не працевлаштований, обставини кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, свідчать про його схильність до вчинення злочинів, у зв`язку з чим існують достатні підстави вважати, що він не бажає вести законний спосіб життя.

Слідчий вказує у клопотанні, що у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилався на обставини, вказані у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, просив визначити йому посильний розмір застави, вказуючи, що він в змозі заплатити заставу у розмірі, що не буде перевищувати 100 тис. грн. На запитання суду стосовно наявності в нього місця проживання зазначив, що наразі в нього немає постійного місця проживання, оскільки квартира, де зареєстроване його постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , наразі здається в оренду його матір`ю власником квартири, а власник квартири за його тимчасовим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , заперечує проти подальшого проживання підозрюваного в ній.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати стосовно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а у випадку обрання судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив визначити посильний розмір застави, зазначив, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, а також вказав, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0001541 від 09.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

09.10.2024 (час фактичного затримання 17 год. 10 хв.) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

09.10.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконному придбанні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року № 4 запобіжні заходи застосовуються за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри підтверджується: протоколом огляду місця події від 09.10.2024; довідкою про категорію вибухонебезпечності, актом перевірки об`єкта та наявність вибухових матеріалів; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; постановою про визнання речового доказу, іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як ризики, які дають достатнi пiдстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, варто розцінювати те, що ОСОБА_4 згідно з ч. 5 ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у разі визнання його винуватим, йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, за віком та станом здоров`я підозрюваного відсутні протипоказання для застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою; у разі не застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , через тяжкiсть вчиненого ним кримінального правопорушення та покарання, яке може йому загрожувати, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню iншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій. Законних джерел отримання заробітку підозрюваний не має, у останнього відсутні стійкі соціальні зв?язки, розлучений, офіційно не працевлаштований, постійного місця проживання не має. Крім цього, підозрюваний усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.

Посилання захисника підозрюваного на наявність стійких соціальних зв`язків не знаходить свого підтвердження та спростовуються як показаннями самого підозрюваного, так і тим фактом, що у підозрюваного відсутнє постійне місце проживання, що також унеможливлює обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Перебуваючи на свободі підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, здійснити вплив на свідків, понятих, умовляючи їх, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин. Маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому відомо місце проживання свідків у вказаному кримінальному провадженні та знаходячись на волі останній може безпосереднього або з числа осіб з близького оточення вчинити зазначені дії. До того ж, показання свідків, надані на досудовому слідстві не мають для суду наперед встановленої сили, натомість суд досліджує всі докази безпосередньо в судовому засіданні. Отже наразі є достатні підстави вважати, що знаходячись на свободі ОСОБА_4 може спробувати незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чим може перешкодити своїми діями досудовому розслідуванню, тобто існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, через тяжкість кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років позбавлення волі, підозрюваний ОСОБА_4 , враховуючи характер скоєного злочину, відсутністю у підозрюваного законних джерел отримання заробітку та зібраними під час проведення досудового розслідування доказами того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в умисному тяжкому кримінальному правопорушенні злочині, та незважаючи на притягнення його до кримінальної відповідальності може вчинити новий злочин у сфері громадської безпеки. Тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного встановлено наявність обставин, передбачених пунктами 1 та 2 частинами ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених статтею 177 цього Кодексу. А та обставина, що у підозрюваного відсутнє постійне місце проживання, що він особисто підтвердив в судовому засіданні, позбавляє суд можливості обрати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Даних про наявність захворювань у підозрюваного, які унеможливлюють його перебування в умовах тримання під вартою, під час розгляду клопотання суду не надано.

Отже, слідчий суддя із врахуванням всіх обставин справи, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в період воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя зазначає, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом наслідків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні клопотали визначити максимальний розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Слід зауважити, що дискреція встановлення застави (при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) та визначення її розміру належить саме слідчому судді, оскільки слідчий звертається до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, а не у вигляді застави.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Непосильний розмір застави ЄСПЛ визнав порушенням права на свободу та особисту недоторканість (рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти»).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше не судимий, з вищою освітою, офіційно не працевлаштований, неодружений, а тому з урахуванням конкретних обставин інкримінованого підозрюваному діяння та наявних ризиків, відомостей, що характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя вважає можливим визначити підозрюваному заставу у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непосильним для нього.

У випадку внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

У разі порушення підозрюваним обов`язків, покладених на нього у разі внесення застави, прокурор має право звернутись з клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної Установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме: до 07.12.2024 включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 09.10.2024.

Визначити суму застави у розмірі 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 90840,00 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії запобіжного заходу.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , такі обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;

2)не відлучатись з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5)утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, експертами.

Визначити строк дії ухвали - до 07.12.2024 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 14.10.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_8