Дата документу 01.08.2024Справа № 554/7483/24
Провадження № 1-кп/554/1204/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року місто Полтава

Октябрський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ),

обвинуваченої ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ),

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001047 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд до суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання (продовження) строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої на строк 60 днів.

В обґрунтування заявленого клопотання покликається на обставини, викладені в обвинувальному акті, згідно з якими ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Зазначає, що 26 червня 2024 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 19 серпня 2024 року. Оскільки строк дії ухвали закінчується, тому з метою забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не змінились, не зменшились і залишаються на теперішній час, просить продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу. Такими ризиками прокурор зазначає: 1) можливість обвинуваченої переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_4 є громадянкою Республіки Вірменії, до вчинення інкримінованого правопорушення постійно змінювала місце проживання. А з урахуванням тяжкості інкримінованого правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, обвинувачена, на думку прокурора, може у будь-який час змінити місце проживання, повернутись до Вірменії, тобто здійснити заходи для переховування від суду; 2) можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачена раніше вже була засуджена за вчинення корисливого злочину. Зазначає, що після події правопорушення в м.Полтаві обвинувачена переїхала до м.Черкаси, де скоїла аналогічний злочин. На переконання прокурора, вказані обставини свідчать, що ОСОБА_4 продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, що обумовлює здійснення постійного візуального контролю за її поведінкою; 3) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки обвинувачена постійно змінює місце проживання, внаслідок чого може вчинити дії щодо перешкоджання судовому розгляду, зокрема, шляхом нез`явлення чи несвоєчасної явки до суду тощо. У клопотанні зазначає, що обвинувачена неодружена, має вищу освіту, але офіційно не працює, зареєстрована в АДРЕСА_1 . Інші більш м`які запобіжні заходи, на переконання прокурора, неможливо обрати щодо обвинуваченої з таких причин: особисте зобов`язання - неможливо обрати через те, що цей запобіжний захід передбачає наявність особливої довіри до обвинуваченої на підтвердження можливості дотримання нею процесуальних обов`язків, оскільки після засудження остання продовжує неправомірну діяльність; особиста порука не можна обрати, оскільки на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення від осіб, які поручаються за ОСОБА_4 ; застава від обвинуваченої, захисника, рідних або інших осіб не надходили заяви або клопотання про внесення грошових коштів на спеціальний рахунок для врахування відповідного розміру застави під час розгляду цього клопотання; домашній арешт прокурор вважає, що неможливо обрати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вищевказаним ризикам.

У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив обрати (продовжити) обвинуваченій запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши необхідні матеріали кримінального провадження, суд дійшов до таких висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

Цей обвинувальний акт надійшов до суду 22 липня 2024 року.

Водночас, як установлено у судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_4 перебуває під вартою з 15 червня 2024 року, оскільки була затримана в порядку ст. 208 КПК України в межах іншого кримінального провадження.

Із загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що відносно ОСОБА_4 є декілька інших кримінальних проваджень, зокрема №0002000 від 15 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

17 червня 2024 року в межах зазначеного кримінального провадження слідчий суддя Соснівського районного суду міста Черкаси (судова справа № 712/7470/24) застосував до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 13 серпня 2024 року включно із визначенням альтернативного запобіжного заходу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120,00 грн.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 перебуває під вартою в ДУ Черкаський слідчий ізолятор на підставі чинного судового рішення.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з п.4 ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Таким чином, є цілком очевидним, що "подвійний" арешт людини в різних провадженнях порушує право особи на звільнення, оскільки скасування арешту в одному із проваджень не буде мати наслідком звільнення особи, так як існують інші арешти. В цьому випадку, право особи на звільнення бути мати ілюзорний характер, що є неприпустимим згідно з усталеною практикою ЄСПЛ.

Отже, суд вважає клопотання прокурора таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 315, 370, 372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001047 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Копію ухвали вручити прокурору, направити обвинуваченій та захиснику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1