Справа № 203/4488/24
Провадження № 1-кс/0203/2595/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 06.08.2024 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000520, відомості про яке внесено до ЄРДР 06.11.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,

встановив:

03 вересня 2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 06.08.2024 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000520, відомості про яке внесено до ЄРДР 06.11.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що 06 листопада 2023 року уповноваженою особою Дніпропетровської обласної прокуратури на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та заяви ОСОБА_3 були внесені відомості до ЄРДР за № 0000520 за можливим фактом неправомірних дій з боку старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 , які виразились у неналежному розслідуванні кримінального провадження № 0000155 від 08.04.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України за фактом службового підроблення протоколу допиту ОСОБА_6 та знищенням відеоматеріалів, зафіксованими службовими особами патрульної поліції, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 було подано прокурору заяву про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні. Постановою прокурора від 06 серпня 2024 року було відмовлено в залученні останнього в якості потерпілого у кримінальному провадженні. Посилаючись на те, що вказана постанова є безпідставною та необґрунтованою, скаржник просив скасувати останню.

Скаржник в судове засідання не з`явився, в скарзі просив розглянути справу за його відсутності.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Дослідивши доводи скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, п.5 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Під час розгляду скарги встановлено, що третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000520, відомості про яке внесено до ЄРДР 06.11.2023 р. за ч.1 ст.366 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та заяви ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних дій з боку старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 , які виразились у неналежному розслідуванні кримінального провадження № 0000155 від 08.04.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України за фактом службового підроблення протоколу допиту ОСОБА_6 та знищенням відеоматеріалів, зафіксованими службовими особами патрульної поліції.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 було подано прокурору заяву про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.

Постановою прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 06.08.2024 р. було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні з посиланням на те, що шкода, на яку вказує заявник, не перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із відповідними діями службових осіб правоохоронного органу.

Згідно ч.ч.1-5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відмовляючи в залученні ОСОБА_3 в якості потерпілого у кримінальному провадженні, прокурор відповідне рішення належним чином не мотивував, не надав оцінки викладеним в заяві обставинам, зокрема, щодо спричинення ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди діями службових осіб правоохоронних органів.

Вказані обставини підлягали перевірці, зокрема шляхом допиту заявника, допиту працівників правоохоронного органу, шляхом перевірки відповідних документів.

Для набуття статусу потерпілого достатньо подання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, висновки про що викладені у постанові Верховного Суду у справі № 539/3185/17.

Розмір заподіяної шкоди або обставини її відсутності має встановлюватися під час досудового розслідування, проте слідчим не проводилися слідчі дії, спрямовані на встановлення цих обставин, зокрема, і причинно-наслідкового зв`язку між діянням (у разі якщо подія останнього буде встановлена) і шкодою (матеріальною та/або моральною) або його відсутність, обов`язковість доказування яких визначена п.3 ч.1 ст.91 КПК України, з огляду на те, що заявник з цих обставин безпосередньо не допитувався для перевірки викладеного у його заяві.

Відповідно, висновки прокурора в оскаржуваній постанові про те, що «шкода, на яку вказує заявник, не перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із відповідними діями службових осіб правоохоронного органу» є помилковими, тим паче, що будь-яких слідчий дій, спрямованих на встановлення відповідних обставин прокурором не проводилося.

За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова прокурора від 06.08.2024 р. винесена передчасно, є невмотиваною та підлягає скасуванню, а скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 26, 55, 303-307 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 06.08.2024 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000520, відомості про яке внесено до ЄРДР 06.11.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України задовольнити.

Постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 06.08.2024 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000520, відомості про яке внесено до ЄРДР 06.11.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України скасувати.

Ухвала набуває законної сили в порядку, передбаченому ст.532 КПК України.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1