ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2032/24 Справа № 202/6324/24 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2024 року про відмову в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 15.06.2024 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.15, п.1, п.11, п.12 ч.2 ст.115 КК України, кримінальному провадженні №0001130, яке 23.07.2024 виділене з кримінального провадження 0000749 від 11.04.2024, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 15.06.2024 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.15, п.1, п.11, п.12 ч.2 ст.115 КК України, кримінальному провадженні №0001130, яке 23.07.2024 виділене з кримінального провадження 0000749 від 11.04.2024.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя послався на те, що дослідження повідомлення про підозру ОСОБА_7 дає підстави стверджувати, що вона за своїм змістом та формою відповідає вимогам статті 277 КПК України.

Зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 було вручене у відповідності до ч. 2, ч.8 ст.135 КПК України. Спосіб вручення повідомлення про підозру був обумовлений тим, що станом на 15.06.2024 ОСОБА_7 був відсутній за місцем проживання, повідомлення вручене його рідному брату з яким він проживає, а органу досудового розслідування не було відомо у якій саме державі він перебуває, що у свою чергу не виключає його перебування на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою визнати незаконним та скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_7 ..

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 до 17.07.2024 року повинно було здійснюватись в порядку чю 1, 2, 7 ст. 135 КПК України, а тому дане повідомлення про підозру було здійснено з грубим порушенням процесуального законодавства.

Вказує, що у даному кримінальному провадженні участь захисника була обовязковою при врученні та оголошенні підозри згідно вимог ч. 1 ст. 52 КПК України, однак захисник не був присутній під час вручення та оголошення підозри ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового провадження.

Захисник підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України, зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001130, яке 23.07.2024 виділене з кримінального провадження 0000749 від 11.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п. 1, п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

15.06.2024 у кримінальному провадженні №0000749 від 11.04.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п. 1, п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Апеляційним судом встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості.

Що стосується доводів апелянта про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 до 17.07.2024 року повинно було здійснюватись в порядку ч. 1, 2, 7 ст. 135 КПК України, а тому дане повідомлення про підозру було здійснено з грубим порушенням процесуального законодавства, то судом першої інстанції було надано даним доводам оцінку, з якою погоджується й апеляційний суд.

Так, як правильно зазначив суд першої інстанції, 15.06.2024 за місцем проживання ОСОБА_7 було проведено санкціонований слідчим суддею обшук, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_7 відсутній за місцем проживання, але за вказаною адресою також проживає його рідний брат ОСОБА_8 .

Встановлено, що 15.06.2024 був допитаний свідок ОСОБА_8 , який є рідним братом ОСОБА_7 , і під час допиту останній повідомив, що ОСОБА_7 знаходиться за межами України. З братом він підтримує зв`язок за допомогою месенджера «Signal». У протоколі допиту також зазначено, що слідчий надав ОСОБА_8 повідомлення про підозру його брата, він його сфотографував та відправив ОСОБА_7 через месенджер «Signal». При цьому свідок не повідомив у якій країні знаходиться брат.

На останньому аркуші повідомлення про підозру ОСОБА_7 міститься рукописний напис його рідного брата ОСОБА_8 про те, що 15.06.2024 йому надано вказане повідомлення, яке він через інтернет передав брату.

Встановлено, що 05.07.2024 та 11.07.2024 у газеті КМУ «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження, були розміщені повістки про виклик ОСОБА_7 та посилання на текст повідомлення на підозру, який розміщений на сайті Офісу Генерального прокурора України.

Як правильно зазначив слідчий суддя, Вказаний спосіб вручення повідомлення про підозру був обумовлений тим, що станом на 15.06.2024 ОСОБА_7 був відсутній за місцем проживання, повідомлення вручене його рідному брату з яким він проживає, а органу досудового розслідування не було відомо у якій саме державі він перебуває, що у свою чергу не виключає його перебування на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Також, всупереч твердженням захисника в апеляційній скарзі, правильним є висновок слідчого судді про те, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що станом на 15.06.2024 у ОСОБА_7 був захисник, а відтак копія повістки про його виклик не надсилалася захиснику.

Вищенаведене свідчить про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 було вручене у відповідності до ч. 2, ч. 8 ст. 135 КПК України.

Дослідивши матеріали провадження у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно повідомлення про підозру ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановлено.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисна ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2024 року про відмову в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 15.06.2024 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.15, п.1, п.11, п.12 ч.2 ст.115 КК України, кримінальному провадженні №0001130, яке 23.07.2024 виділене з кримінального провадження 0000749 від 11.04.2024 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3