Справа № 495/7991/24
№ провадження 1-кс/495/2446/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 20.11.2024 року надійшло клопотання старшого слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001221 від 22.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

22.08.2024 року до чергової частини відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява менеджера з транспортно-експедиційної діяльності ТОВ «ТРАНС БІТ ГРУП » ОСОБА_4 , про те, що в період часу з 20.08.2024 по 21.08.2024 невстановлені особи на території с. Баштанівка Білгород-Дністровського району Одеської області шляхом обману заволоділи дизельним паливом, яке належить ПП «КТ Трейдінг». Сума збитку встановлюється, документів, щодо підтвердження суми збитків не надано.

06.09.2024 року в період часу з 06:16 години до 08:03 години на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області проведено обшук домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав наступне майно: банківську картку АТ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , банківську картку АТ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , банківську картку «EXIM BANK» № НОМЕР_3 , банківську картку АТ «Приват Банк» № НОМЕР_4 , які було вилучено та поміщено до сейф-пакету з маркуванням EXP0115403.

Також тримач сім-картки мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_5 , тримач сім-картки мобільного оператора «Lifecell» з номером НОМЕР_6 , тримач сім-картки мобільного оператора «Life» з номером НОМЕР_7 , які було вилучено та поміщено до сейф-пакету з маркуванням EXP0115402.

Також мобільний телефон марки «Nomi» IMEI 1: НОМЕР_8 ; IMEI 2: НОМЕР_9 , мобільний телефон марки «Iphone» моделі «7», мобільний телефон марки Samsung IMEI 1: НОМЕР_10 ; IMEI 2: НОМЕР_11 , мобільний телефон марки «Sigma mobile» IMEI 1: НОМЕР_12 , IMEI 2: НОМЕР_13 , мобільний телефон марки «Redmi» IMEI 1: НОМЕР_14 , IMEI 2: НОМЕР_15 , які було вилучено та поміщено до сейф-пакету з маркуванням EXP0299971.

06.09.2024 року в період часу з 08:32 години до 09:29 години на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області проведено обшук автомобіля марки «Volvo FH480», з реєстраційним номером НОМЕР_16 , розташованого на околиці с. Першотравневе, Ізмаїльського району Одеської області за координатами 45.49564, НОМЕР_17 , в ході якого в салоні автомобіля було виявлено тримач для сім-картки оператора мобільного зв`язку «Vodafone» з номером НОМЕР_18 , який було вилучено та поміщено до сейф-пакету з маркуванням 4388824 та різнокольорові іграшки, які було вилучено до сейф-пакету з маркуванням INZ4020889.

Після проведення обшуку автомобіль марки «Volvo FH480», з реєстраційним номером НОМЕР_16 та приєднаний до нього напівпричеп паливоцистерну марки «Lecinena SRPR-3» № шасі НОМЕР_19 , з реєстраційним номером ВІ2307XF було вилучено та направлено на зберігання до КП «Водопостачальник», розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

06.09.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області проведено обшук автомобіля марки «Volvo» моделі «FH 360» з реєстраційним номером НОМЕР_20 , в ході якого виявлено записник з відображенням дат та об`єму рідини з маршрутами, який вилучено та поміщено до сейф-пакету з маркуванням 4479100.

06.09.2024 року в період часу з 06:13 години до 06:41 години на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області проведено обшук домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено: мобільний телефон марки «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_21 , IMEI 2: НОМЕР_22 , який вилучено та поміщено до сейф-пакету з маркуванням PSP2109553, мобільний телефон марки «LG» IMEI 1: НОМЕР_23 , IMEI 2: НОМЕР_24 , який було вилучено та поміщено до сейф-пакету з маркуванням PSP2109519, товарно-транспортна накладна №64 від 07.06.2024 на 1 аркуші та цивільно-правовий договір №3 від 07.12.2022, які було вилучено та поміщено до сейф-пакету з маркуванням PSP2109550.

06.09.2024 року в період часу з 06:08 години до 07:47 години на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області проведено обшук домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого в приміщенні кімнати №2 на столі було виявлено: товарно-транспортну накладу №19/03/083 від 31.07.2024 на 1 аркуші, товарно-транспортну накладну №19/03/082 від 19.03.2024 на 1 аркуші, товарно-транспортну накладну №19/03/083 від 19.03.2024 на 1 аркуші, товарно-транспортну накладну №15/04/085 від 15.04.2024 на 1 аркуші, заявку №000000367 від 02.04.2024 на відвантаження нафтопродуктів згідно з договором поставки нафтопродуктів №РК-0424 від 01.04.2024 на 1 аркуші, договір №1-11/04/24 від 11.04.2024 на 1 аркуші, які було вилучено та поміщено до сейф-пакету з маркуванням WAR1939946. Також на вказаному столі було виявлено скреч-картку оператора «Київстар» НОМЕР_25 та скреч-картку оператора зв`язку «Lifecell» НОМЕР_26 , які було вилучено та поміщено до сейф-пакету з маркуванням PSP1163786. Також у вказаному приміщенні було виявлено системний блок від комп`ютеру марки «Fust» чорного кольору, який було упаковано до поліетиленового пакету та скріплено биркою.

06.09.2024 року в період часу з 06:11 години до 09:03 години на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області проведено обшук домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 в ході якого було виявлено і вилучено: телефон марки «Blaсkview» моделі «А20» ІМЕІ 1: НОМЕР_27 ІМЕІ 2: НОМЕР_28 та сім-карта з написом на ній НОМЕР_29 , які поміщено до сейф-пакету №4479129, тримач для сім-карти оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_30 , та тримач для сім-карти оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_31 , які поміщено до сейф-пакету №7197955, банківську картку «монобанк» « НОМЕР_32 », яку поміщено до сейф-пакету №7197954, телефон марки «Самсунг» ІМЕІ: НОМЕР_33 ІМЕІ 2: НОМЕР_34 , телефон марки «Iphone» сірого кольору, телефон марки «Iphone» моделі «5s» білого кольору ІМЕІ НОМЕР_35 , які поміщено до сейф-пакету FPS 5011016, тримачі для сім-карт у кількості п`яти штук з номерами телефонів: НОМЕР_36 ; НОМЕР_37 ; НОМЕР_31 ; НОМЕР_38 ; НОМЕР_39 , та сім-карту з написом на ній13025528, які поміщено до сейф-пакету FPS 5011018; блокнот із записами, який поміщено до сейф-пакету INZ 2065701, телефон марки «Самсунг» ІМЕІ: НОМЕР_40 , який поміщено до сей-пакету EXP 0115412, телефон марки «Самсунг» ІМЕІ 1: НОМЕР_41 ІМЕІ 2: НОМЕР_42 , який поміщено до сейф-пакету №4479132, тримач для сім-карти з номером телефону НОМЕР_43 , який поміщено до сейф-пакету №7197943, телефон марки «Iphone» моделі «А1778» ІМЕІ: НОМЕР_44 разом із сім-картою, які вилучено та поміщено до сейф-пакету № 4479133, банківська карта № НОМЕР_45 , яку поміщено до сейф-пакету №7197944.

06.09.2024 вказане виявлене та вилучене в ході проведення обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001221.

09.09.2024 на пошту Білгород-Дністровського-міськрайонного суду Одеської області направлено клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001221, проте з невідомих для органу досудового розслідування причин вказане клопотання не зареєстроване в системі документообігу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області та відповідно не було розглянуте слідчим суддею.

Беручи до уваги вищевикладене, з метою належного зберігання речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, забезпечення можливості проведення відповідних судових експертизи, враховуючи значимість вилученого в ході проведення обшуків майна для кримінального провадження слідчий просив клопотання задовольнити.

Позиції сторін.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву за вхідним 33614/24-Вх від 25.11.2024 у якій просив клопотання розглядати у його відсутність.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 надав заяви за вхідним № 33596/24-Вх, 33597/24-Вх від 25.11.2024 у яких просив у задоволенні клопотання відмовити, наголосив, що:

- Власники автомобіля та паливоцестерни не є стороною кримінального провадження, а матеріали справи не містять відомостей про причетність власників майна до зазначеного правопорушення.

- Автомобіль марки «Volvo FH480», з реєстраційним номером НОМЕР_16 та приєднаний до нього напівпричеп паливоцистерна марки «Lecinena SRPR-3» з реєстраційним номером ВІ2307XF правоохоронними органами на місці злочину не затримувався, з відповідного автомобіля не вилучалось дизельне паливо, матеріали кримінального провадження не містять доказів, які б прямо вказували на те, що зазначений автомобіль приймав безпосередню участь у правопорушенні та може бути знаряддям злочину.

Також адвокат просив клопотання розглядатиклопотання за його відсутності.

Мотивація суду.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0001221 від 22.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що предмети, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим відділом здійснюється досудове розслідування за фактом шахрайства, вчиненого у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Як встановлено в ході дослідження матеріалів клопотання 26.08.2024 та 27.08.2024 слідчим суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 26.08.2024 було винесено ухвали про надання дозволу на проведення обшуків (справа № 495/7991/24, провадження 1-кс/495/1778/2024, № 495/7991/24, провадження 1-кс/495/1804/2024, № 495/7991/24, провадження 1-кс/495/1797/2024, № 495/7991/24, провадження 1-кс/495/1793/2024, № 495/7991/24, провадження 1-кс/495/1794/2024, № 495/7991/24, провадження 1-кс/495/1795/2024, № 495/7991/24, провадження 1-кс/495/1808/2024, № 495/7991/24, провадження 1-кс/495/1769/2024, № 495/7991/24, провадження 1-кс/495/1768/2024, № 495/7991/24, провадження 1-кс/495/1800/2024, № 495/7991/24, провадження 1-кс/495/1796/2024, № 495/7991/24, провадження 1-кс/495/1805/2024). На підставі зазначених ухвал 06.09.2024 співробітниками Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області було проведено ряд обшуків, в ході яких вилучено майно, що на думку органу досудового розслідування має значення речових доказів у кримінальному провадженні за № 0001221 від 22.08.2024.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що згідно абз. 2 ч.5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчим у клопотанні наголошено, що "09.09.2024 на пошту Білгород-Дністровського-міськрайонного суду Одеської області направлено клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001221, проте з невідомих для органу досудового розслідування причин вказане клопотання не зареєстроване в системі документообігу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області та відповідно не було розглянуте слідчим суддею".

На підтвердження вказаного факту слідчим надано скрін екрану комп`ютера на якому зазначено найменування прикріпленого файлу «Doc -09.09.2024», тема листа «Клопотання про накладення арешту у КП №0001221», дата та час прикріплення «пн., 9 вересня, 15:28», відправник Vlad Nadtotochii. Посилання містить лише один прикріплений файл формату Doc, що означає відсутність проставлення еклектроного підпису. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначене клопотання надіслано з порушенням встановленого КПК України терміну у 48 годин та не було підписано ЕЦП відправника.

Надання особою процесуальних документів до суду передбачає відповідну встановлену процедуру оформлення і подання клопотання, зокрема, її підписання заявником (особою, яка звертається). Слідчий суддя уповноважений розглядати клопотання, які подані конкретною особою та підписані нею.

Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно - телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно - телекомунікаційну систему. Згідно з зазначеним положенням документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» визначено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

У відповідності до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі, з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Згідно з ч.ч.1 - 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що надане 20.11.2024 клопотання, складене старшим слідчим відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 та погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_7 подано з порушенням строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, та не зважаючи на вимогу органу досудового розслідування поновити пропущений строк, як такий що було пропущено з поважних та не залежних від заявника причин, слідчий суддя не знаходить підтверджень вказаного.

Частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

В ході судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що позиція слідчого щодо необхідності збереження майна у якості речового доказу в рамках досудового розслідування, що здійснюється за фактом незаконного переправлення осіб через державний кордон України не підтверджена належними доказами.

Так, статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

В ході дослідження клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено мету накладення арешту. В ході розгляду питання про накладення арешту на майно, не встановлено з якою саме метою необхідно накласти арешт на вилучене майно, не обґрунтовано вірогідність його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, не надано належного обґрунтування в частині співвідношення майна як речових доказів у кримінальному провадженні за фактом правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначено, що право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд та процесуальною гарантією доступу до суду. Виходячи зі змісту цієї статті справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. В клопотанні слідчим зазначено, що необхідно накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Враховуючи те, що орган досудового розслідування у розумінні ст.132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а також не надав оцінку правовим підставам арешту майна на майно, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Частиною 3 статті 173 КПК України встановлено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001221 від 22.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1