УХВАЛА

Іменем України

20 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 940/225/21

провадження № 51-2151 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на вирок Тетіївського районного суду Київської області від 20 грудня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року,

встановив:

На адресу Суду 16 вересня 2024 року від захисника ОСОБА_4 надійшла касаційна скарга із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень щодо ОСОБА_5 . На обґрунтування свого клопотання захисник зазначив, що строк на касаційне оскарження судових рішень пропущений ним з поважних причин, оскільки копію ухвали суду апеляційної інстанції від 26 лютого 2024 року ним отримано 04 червня 2024 року. При цьому, вказана ухвала з`явилась в загальному доступі лише 03 червня 2024 року.

Суд, перевіривши доводи викладені в клопотанні дійшов висновку про те, що воно задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, а тому тримісячний строк є достатнім для окреслення правової позиції у кримінальному провадженні та вирішення питання про оскарження судових рішень.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.

Виходячи з норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до Суду у строк, визначений законом. Такі обставини має бути підтверджено скаржником.

Оцінюючи викладені у клопотанні причини поважності пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, суд користується дискреційними повноваженнями.

Так, в обґрунтування поважності пропуску строку на подання касаційної скарги захисник ОСОБА_4 вказує на те, що копію ухвали Київського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року він отримав лише 04 червня 2024 року, тому саме з цього часу мав можливість ознайомитись із ним та підготувати касаційну скаргу.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції (окрім засудженого, який тримається під вартою). Отже строк на касаційне оскарження для захисника обчислюється з дня проголошення рішення апеляційним судом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 КПК судове рішення проголошується негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. При цьому, головуючий у судовому засіданні роз'яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження. Тобто, за змістом цього положення дата оголошення судового рішення безпосередньо пов`язується з датою виходу суду з нарадчої кімнати і саме з цієї дати, яка зазначається у вступній частині рішення, розпочинається перебіг строку на касаційне оскарження.

Як убачається з копії ухвали апеляційного суду, вона була постановлена 26 лютого 2024 року за участі захисника ОСОБА_4 . Відтак йому було достовірно відомо про суть прийнятого рішення, строки та порядок його касаційного оскарження. Однак із касаційною скаргою він звернувся лише 03 вересня 2024 року (згідно відмітки на конверті «Укрпошти»), тобто поза межами строку визначеного ч. 2 ст. 426 КПК.

Подане захисником клопотання не містить обґрунтованих підстав та переконливих аргументів на підтвердження поважності причин, через які він не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу вчасно.

Посилання захисника на те, копію ухвали суду апеляційної інстанції він отримав лише 04 червня 2024 року, а тому саме з цього часу сторона захисту мала можливість ознайомитись з рішенням та підготувати касаційну скаргу, не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки кримінальне процесуальне законодавство не пов`язує початок перебігу такого строку для захисника, який був присутнім під час судового засідання, із часом отримання чи ознайомлення з повним текстом судового рішення.

Зважаючи на наведене, а також враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б суд міг визнати поважними, захисником у клопотанні не наведено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень колегія суддів не вбачає.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись ст.429 КПК, Суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Тетіївського районного суду Київської області від 20 грудня 2021 року та ухвали Київського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року щодо засудженої ОСОБА_5 відмовити, а касаційну скаргу захисника на вказані судові рішення разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3