Справа № 645/7339/24
Провадження № 1-кс/645/1791/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м.Харків

Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лук`янці, Харківської області, українця, не працюючого, не одруженого, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.194, ч.2 ст.194 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ ВП №2 Харківського РУП №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулась до суду із вказаним клопотанням, де зазначила, що у провадженні слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, перебуває кримінальне провадження за № 0001603 від 07.12.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 194, ч. 2 ст. 194 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 194 КК України, при наступних встановлених фактичних обставинах.

07.12.2024 о 02 годині 25 хвилин у ОСОБА_5 , який перебував за адресою: м. Харків, вул. Леоніда Каденюка, буд. 25, біля відділення служби доставки «Нова Пошта» №111, виник прямий, злочинний, протиправний умисел, направлений на умисне знищення чужого майна, шляхом підпалу вхідних металопластикових дверей відділення №111 служби доставки «Нова Пошта», належних на праві власності ТОВ «Нова Пошта».

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу вхідних металопластикових дверей відділення №111 служби доставки «Нова Пошта», за адресою: м. Харків, вул. Леоніда Каденюка, буд. 25, ОСОБА_5 , використавши раніше заготовлені засоби для підпалювання, налив на вхідні металопластикові двері, відділення №111 служби доставки «Нова Пошта», горючу речовину з пляшки, яка була у нього в руках, та використавши запальничку, підпалив вхідні металопластикові двері відділення №111 служби доставки «Нова Пошта», яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Леоніда Каденюка, буд. 24.

Надалі, ОСОБА_5 переконавшись, що він виконав всі дії, необхідні для реалізації свого злочинного, протиправного умислу, спрямованого на знищення шляхом підпалу, вхідних металопластикових дверей, належних ТОВ «Нова Пошта», з місця вчинення злочину направився у невідомому напрямку.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , об обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисне знищення чужого майна вчинене шляхом підпалу.

Крім того, ОСОБА_5 , 07.12.2024 року о 03 годині 43 хвилин, перебував за адресою: м. Харків, вул. Бригади Хартія, буд. 42-А, біля центрального пункту тепла 4/36(далі ЦПТ №4/36), належній Комунальному підприємству «Харківські теплові мережі»(Далі КП «ХТМ»), де у ОСОБА_5 виник прямий, злочинний, протиправний умисел, направлений на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу вікна ЦПТ №4/36 за адресою: м. Харків, вул. Бригади Хартія, буд. 42-А, належному на праві власності - КП «ХТМ».

Надалі ОСОБА_5 , реалізуючи свій прямий, злочинний, протиправний умисел, спрямований на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу вікна ЦПТ №4/36, яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Бригади Хартія, буд. 42-А, підійшов до вікна біля входу в приміщення ЦПТ №4/36 та використовуючи раніше заготовлені засоби для підпалювання налив на раму вікна горючу речовину з пляшки, яка була у нього в руках, та взявши запальничку намагався підпалити вікно, але в цей час його злочинні, протиправні дії направлені на знищення чужого майна шляхом підпалу, були припинені працівниками поліції, після чого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано 07.12.2024 року в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.194 КК України, тобто закінчений замах на умисне знищення майна, вчинене шляхом підпалу.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжено по теперішній час.

Слідчий вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема:

протоколом ОМП від 07.12.2024 за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом огляду предметів від 07.12.2024;

-постановою про визнання речовим доказом від 07.12.2024;

-протоколом ОМП від 07.12.2024 за адресою: АДРЕСА_2

- протоколом огляду предметів від 07.12.2024;

-постановою про визнання речовим доказом від 07.12.2024;

-протоколом ОМП від 07.12.2024 за адресою: АДРЕСА_4

- протоколом огляду предметів від 07.12.2024;

-постановою про визнання речовим доказом від 07.12.2024;

-протоколом затримання особи від 07.12.2024;

-особистим обшуком в ході затримання особи від 07.12.2024, в порядку ст. 208 КПК України;

-протоколом огляду предметів від 07.12.2024;

-постановою про визнання речовим доказом від 07.12.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 07.12.2024;

-протоколом слідчого експертименту від 07.12.2024;

-протоколом допиту підозрюваного від 07.12.2024;

-іншими матеріалами кримінального провадження, які в своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Слідчий вважає, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 194, ч. 2 ст. 194 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Метою застосування запобіжного заходу, слідчий зазначає забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий в обґрунтування клопотання та необхідності застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування, так як обґрунтовано підозрюється у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.194, ч.2 ст.194 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, у зв`язку з чим є усі підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою уникнення від даного покарання буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як не має стійких соціальних зв`язків, не працевлаштований, не має сім`ї, може впливати на свідків, знищити або сховати речі та документи, що мають значення для кримінального провадження.

На думку слідчого запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та посилався на те, що застосування жодного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, при цьому зазначив, що у нього є цивільна дружина та троє малолітніх дітей, але він батьком в свідоцтві про їх народження не зазначений, дружина та мати потребують його допомоги. Він зареєстрований в Харківській області, в м. Харкові орендує квартиру. Просив обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 щодо клопотання слідчого заперечувала, просила застосувати до свого підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001603 від 07.12.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 194, ч. 2 ст. 194 КК України

07.12.2024 року ОСОБА_5 було затримано, як особу, підозрювану у вчиненні злочину, згідно протоколу від 07.12.2024 року, також 07.12.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 194 КК України.

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 194, ч. 2 ст. 194 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суспільну небезпеку інкримінованого кримінально протиправних дій, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також особу підозрюваного, який уродженець Харківської області, раніше не судимий, не працює, не має постійного місця мешкання в м. Харкові, а також відсутність міцних соціальних зв`язків, родини, ОСОБА_5 не одружений, наявність у нього на утриманні трьох малолітніх дітей в судовому засіданні не підтверджено. Відомості, що характеризують підозрюваного, його стан здоров`я, який би перешкоджав перебуванню в ізоляції від суспільства, матеріали клопотання не містять.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується, насамперед, зібраними у кримінальному провадженні доказами, поясненнями самого підозрюваного ОСОБА_5 під час судового засідання.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_5 діяння сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цього злочину.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 194 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Слідчий суддя приймає до уваги, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюють ОСОБА_5 в сукупності з даними про особу підозрюваного та іншими обставинами кримінального правопорушення, яке вчинено в умовах воєнного стану, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні зазначених ризиків.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в період воєнного стану в Україні, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя зазначає, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховуючи всі обставини справи, ставлення підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані, що його характеризують, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження, матеріальне забезпечення підозрюваного ОСОБА_5 , вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 151400 грн. (50х3028 грн.), оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не є завідомо непомірним.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовільнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», на строк до 04 лютого 2025 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, тобто з 07.12.2024 року.

Дата закінчення дії ухвали 04.02.2025 року (включно).

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 (сто тридцять чотири тисячі двісті гривень) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою на спеціальний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області до сплину терміну тримання під вартою.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали або у разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, прокурора або суд за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, та до підозрюваного може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1