Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15.10.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

та захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/524/22, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , -

П О С Т А Н О В И В :

Вироком Ужгородського міськрайонного суду від 03 серпня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопрушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 343 КК України та призначено йому покарання: за ч. 3 ст. 187 КК України - У виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією усього належного йому майна; за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік за ч. 1 ст. 343 КК України у виді арешту строком на 1 (один) місяць, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 1 (одному) місяцю позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю скоєних злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавленням волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців з конфіскації усього належного йому майна.

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років. На підставі ч. 1 ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку у 3 (три) роки не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього обов?язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та обов?язки, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вироком ухвалено строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 01.10.2020. Зарахувано ОСОБА_9 в строк відбування покарання строк тримання під вартою під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження з 01.10.2020 по 03.08.2020 включно, із розрахунку один день попереднього ув?язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 у відшкодування моральної шкоди 50000 (п?ятдесят тисяч) гривень.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 у відшкодування матеріальної шкоди 27700 (двадцять сім тисяч сімсот) гривень, моральної шкоди 50000 (п?ятдесят тисяч) гривень.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 у відшкодування моральної шкоди 50000 (п?ятдесят тисяч) гривень, в задоволенні решти позивних вимог ОСОБА_12 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 витрати на проведення трасологічної експертизи № 2/378 від 04.11.2020 у сумі 1471,05 гривень; дактилоскопічної експертизи № 3/392 від 11.11.2020 у сумі 817,25 гривень; судової експертизи зброї № 1/489 від 29.10.2020 у сумі 653,80 гривень; судової експертизи зброї № 1/488 від 09.11.2020 у сумі 1144,15 гривень по 2043 (дві тисячі сорок три) гривні 25 копійок з кожного на користь держави.

Вироком скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.10.2020 на майно: сумку чорного кольору; металевий предмет зовні схожий на лом; рукавиці синього кольору; предмет зовні схожий на пістолет з маркувальним позначенням «SAS MAKAROV 177 CAL 4.5 mm», із магазином в рукоятці в середині якого виявлено газовий балон та п?ять предметів жовтого кольору схожих на кулі; грошові кошти в сумі 100 доларів США серійним номером AB44680118TB2; одна купюра номіналом 1000 грн. із серійним номером АИ5005752, та одна купюра номіналом 1000 грн. із серійним номером АВ1752487. 35 (тридцять п?ять) купюр номіналом по 500 грн. кожна із серійними номерами: ВИ5614931, ЗИ0253923, УД0556537, УД6023768, УИ5920687, УБ765350, ВД8636288, СЗ5497412, БА5599370, ВЖ0654561, СБ5412907, ГН1055645, АЖ1578094, Л34233458, ХЖ782808, Х9263803, ХИ1237066, ХД6923203, БГ7576232, ХИ6754043, ХЕ8515248, БГ1193937, ХД0447143, АГ3511302, С30993825, ЗД8303279, XB2048676, XB8769932, АИ7443063, ХБ8871142, ХЖ0580807, ФБ3850840, БА4276614, БВ3304867, БА4537109.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.10.2020 на майно: транспортний засіб марки «Mercedec-benz m1320», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , із забороною розпорядження ним (зняття з обліку, перереєстрацію, відчуження); металевий предмет зовні схожий на лом, упаковано до с/п «НПУ» №7257594; металевий предмет зовні схожий на телескопічний кийок, упаковано до с/п «НПУ» №INZ3007817; мобільний телефон марки «SAMSUNG», чорного кольору, упаковано до с/п «НПУ» №INZ1043857.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.10.2020 на майно: слід одорологічного походження з водійського сидіння, який упаковано до спец. пакету Нац. Поліції №INZ1043785; слід одорологічного походження з переднього пасажирського сидіння, який упаковано до спец. пакету Нац. Поліції №INZ1043786; змив на стерильну марлеву серветку з поверхні керма автомобіля, який упаковано до паперового конверту №1; змив ручки внутрішньої обшивки водійських дверей, який упаковано до паперового конверту №2; змив з ручки коробки передач, який упаковано до паперового конверту №3; змив з ручки перемикання поворотників, який упаковано до паперового конверту №4; змив з правої передньої внутрішньої ручки дверей, який упаковано до паперового конверту №5; змив з ручки внутрішньої частини задніх лівих дверей, який упаковано до паперового конверту №6; змив з ручки внутрішніх задніх правих дверей, який упаковано до паперового конверту №7; гарантійний талон №б/н з товарним чеком щодо покупки пневматичного пістолета «SAS Маkа» балон «SAS» кульки ВВ; дев?ять чеків з ломбардних відділень щодо здачі ювелірних виробів; металевий предмет зовні схожий на шумовий пістолет марки «RETAY F29» з магазином в середені та газовим балончиком; гарантійний талон та чек про покупку; полімерний пакет з металевими кульками, коробку в середині якої 48 предметів зовні схожих на гумові патрони; свідоцтво серії НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу марки «Ford Focus»; автомобіль марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_3 , із забороною розпорядження ним (зняття з обліку, перереєстрацію, відчуження).

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.10.2020 на майно: мобільний телефон марки «Нокіа», чорного кольору IMEI: НОМЕР_4 в якому наявна сім-карта оператора мобільного зв?язку «Life» номер НОМЕР_5 , та сім-карта оператора мобільного зв?язку «МТС» номер НОМЕР_6 , які упаковано до с/п «НПУ» № НОМЕР_7 , пару кросівок чорного кольору з логотипом «Boots», які упаковано в с/п «НПУ» № НОМЕР_8 .

Вироком ухвалено речові докази: сумку чорного кольору; металевий предмет зовні схожий на лом; рукавиці синього кольору, металевий предмет зовні схожий на лом, упаковано до с/п «НПУ» № НОМЕР_9 ; металевий предмет зовні схожий на телескопічний кийок, упаковано до с/п «НПУ» №INZ3007817; слід одорологічного походження з водійського сидіння, який упаковано до спец. пакету Нац. Поліції №INZ1043785; слід одорологічного походження з переднього пасажирського сидіння, який упаковано до спец. пакету Нац. Поліції №INZ1043786; змив на стерильну марлеву серветку з поверхні керма автомобіля, який упаковано до паперового конверту №1; змив ручки внутрішньої обшивки водійських дверей, який упаковано до паперового конверту №2; змив з ручки коробки перемикання передач, який упаковано до паперового конверту №3; змив з ручки перемикання поворотників, який упаковано до паперового конверту №4; змив з правої передньої внутрішньої ручки дверей, який упаковано до паперового конверту №5; змив з ручки внутрішньої частини задніх лівих дверей, який упаковано до паперового конверту №6; змив з ручки внутрішніх задніх правих дверей, який упаковано до паперового конверту №7; гарантійний талон №б/н з товарним чеком щодо покупки пневматичного пістолета «SAS Маkа» балон «SAS» кульки ВВ; дев?ять чеків з ломбардних відділень щодо здачі ювелірних виробів; гарантійний талон та чек про покупку, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Ужгородського РВП, - знищити.

Предмет ззовні схожий на пістолет з маркувальним позначенням «SAS MAKAROV 177 CAL 4.5 mm» із магазином в рукоятці, всередині якого виявлено газовий балон та п?ять предметів жовтого кольору, схожих на кулі; металевий предмет ззовні схожий на шумовий пістолет марки «RETAY F29» з магазином в середині та газовим балончиком; полімерний пакет з металевими кульками, коробку в середині якої 48 предметів зовні схожих на гумові патрони, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Ужгородського РВП, - конфіскувати в дохід держави.

Мобільний телефон марки «SAMSUNG», чорного кольору, упаковано до с/п «НПУ» № НОМЕР_10 , вилучені у ОСОБА_8 , мобільний телефон марки «Нокіа», чорного кольору IMEI: НОМЕР_4 , в якому наявна сім-карта оператора мобільного зв?язку «Life» номер НОМЕР_5 та сім-карта оператора мобільного зв?язку «МТС» номер НОМЕР_6 , які упаковано до с/п «НПУ» № НОМЕР_7 , пару кросівок чорного кольору з логотипом «Boots», які упаковано в с/п «НУ» № НОМЕР_8 , що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Ужгородського РВП, - повернути ОСОБА_8 .

Грошові кошти в сумі 100 доларів США серійним номером АВ44680118ТВ2; одна купюра номіналом 1000 грн. із серійним номером АИ5005752 та одна купюра номіналом 1000 грн. із серійним номером АВ1752487, 35 (тридцять п?ять) купюр номіналом по 500 грн. кожна із серійними номерами: ВИ5614931, ЗИ0253923, УД0556537, УД6023768, УИ5920687, УБ765350, ВД8636288, С35497412, БА5599370, ВЖ0654561, СБ5412907, ГН1055645, АЖ1578094, Л34233458, ХЖ782808, Х9263803, ХИ1237066, ХД6923203, БГ7576232, XИ6754043, XE8515248, БГ1193937, ХД0447143, AГ3511302, С30993825, 3Д8303279, XB2048676, XB8769932, АИ7443063, ХБ8871142, ХЖ0580807, ФБ3850840, БА4276614, БВ3304867, БА4537109, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Ужгородського РВП, - повернуто власнику ОСОБА_11

Транспортний засіб марки «Mercedec-benz m1320», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_13 , - залишено в її власності.

Автомобіль марки «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_11 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Ford Focus» серії НОМЕР_2 , що передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_14 , - залишено у власності останнього.

Отже, у невстановлені органом досудового слідства дату та час, у ОСОБА_6 , за пособництва ОСОБА_8 , виник умисел на скоєння крадіжки грошових коштів у потерпілого ОСОБА_11 із житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . На виконання вказаного злочинного плану ОСОБА_6 та ОСОБА_8 розподілили між собою ролі у такий спосіб, за якого безпосереднє незаконне вилучення грошових коштів із житлового будинку мав здійснити ОСОБА_6 , а ОСОБА_8 повинен був забезпечити надання ОСОБА_6 засобів та знарядь злочину, доставити ОСОБА_6 до місця вчинення злочину на транспортному засобі, а саме легковому автомобілі марки «FORD» модель «FOCUS» із державним номерним знаком « НОМЕР_3 » та забрати його після скоєння крадіжки із місця скоєння злочину на транспортному засобі, а саме легковому автомобілі марки «MERCEDES» модель «ML» із державним номерним знаком « НОМЕР_12 » та доставити в раніше обумовлене місце з метою подальшого розподілу грошових коштів. Так, 01 жовтня 2020 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , який перебував за кермом транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки «FORD» модель «FOCUS» із державним номерним знаком « НОМЕР_3 » привіз ОСОБА_6 , який перебував на передньому правому сидінні цього автомобіля, в село Циганівці Ужгородського району, Закарпатської області, де ОСОБА_8 висадив ОСОБА_6 та вирушив у невідомому напрямку з метою зміни транспортного засобу, задля забезпечення заходів конспірації та унеможливлення подальшого викриття їхніх дій. Далі ОСОБА_6 , реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на крадіжку, увійшов через відчинені вхідні двері житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , тримаючи в правій руці предмет зовні схожий на пістолет. У той же час ОСОБА_6 був викритий потерпілою ОСОБА_10 . Незважаючи на викриття у скоєнні крадіжки потерпілою ОСОБА_10 , ОСОБА_6 не припинив протиправні дії та продовжив надалі реалізовувати заздалегідь обумовлений план, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами. Так, у цей час у ОСОБА_6 виник умисел на скоєння нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров?я особи (розбій), який не був охоплений умислом іншого співучасника раніше узгодженого плану крадіжки - ОСОБА_8 (ексцес виконавця). Реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на розбій, ОСОБА_6 направив ствол предмета, ззовні схожого на пістолет, у напрямку ОСОБА_10 , та висловив вимогу негайно надати йому грошові кошти та ювелірні вироби, погрожуючи при цьому застосувати щодо неї насильство. Переконавшись у реальності погрози застосування насильства, небезпечного для свого життя та здоров?я, ОСОБА_10 погодилась на виконання вимоги ОСОБА_6 та надала йому грошові кошти в сумі 50000 гривень, які він помістив до сумки на спині. Після чого, заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_6 вийшов із вищевказаного житлового будинку та вирушив у напрямку міста Ужгорода Закарпатської області до місця, раніше обумовленого із ОСОБА_8 , де останній повинен був його підібрати на транспортному засобі, а саме легковому автомобілі марки «MERCEDES» модель «ML» із державним номерним знаком « НОМЕР_12 », та забезпечити зникнення із місця події. Вказаними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_11 та ОСОБА_10 матеріального збитку на суму 50000 гривень. Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров?я особи, яка зазнала нападу (розбої), поєднаний з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, 01 жовтня 2020 року, точний час органом досудового слідства не встановлено, начальник СКП Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_12 та старший оперуповноважений СКП Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_15 проводили оперативно-розшукові заходи, спрямовані на розкриття розбійного нападу на ОСОБА_11 та ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , по гарячих слідах в селі Циганівці Ужгородського району Закарпатської області. У ході вказаних оперативно- розшукових заходів ОСОБА_12 в лісовому масиві села Циганівці Ужгородського району Закарпатської області виявив ОСОБА_6 . Після того, як ОСОБА_12 представився перед ОСОБА_6 працівником поліції, останній почав втечу. Відразу після чого ОСОБА_12 та ОСОБА_15 почали переслідувати ОСОБА_9 . Надалі ОСОБА_12 та ОСОБА_15

наздогнали ОСОБА_6 та перекрили йому можливі шляхи для втечі. У цей час ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення затримання, достовірно розуміючи, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_12 , який є працівником правоохоронного органу, що виконує службові обов?язки, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції під час виконання покладених на нього службових обов?язків, спочатку здійснив погрозу щодо ОСОБА_12 , а потім вступив в фізичну сутичку з останнім, в ході якої спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки справа, забою першого пальця та правої кисті, тобто легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров?я чи незначної втрати працездатності. Вказані дії ОСОБА_16 кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв?язку з виконанням цим працівником службових обов?язків. Окрім того, 01 жовтня 2020 року, точний час органом досудового слідства не встановлено, начальник СКП Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_12 та старший оперуповноважений СКП Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_15 проводили оперативно-розшукові заходи, спрямовані на розкриття розбійного нападу на ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . У ході вказаних оперативно-розшукових заходів ОСОБА_12 в лісовому масиві села Циганівці Ужгородського району Закарпатської області виявив ОСОБА_6 . Після того, як ОСОБА_12 представився перед ОСОБА_6 працівником поліції, останній почав втечу. Відразу після чого ОСОБА_12 та ОСОБА_15 почали переслідувати ОСОБА_6 . Надалі ОСОБА_12 та ОСОБА_15 наздогнали ОСОБА_6 та перекрили йому можливі шляхи для втечі. У цей час ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення затримання, достовірно розуміючи, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_12 , який є працівником правоохоронного органу, що виконує службові обов?язки, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на втручання в діяльність працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов?язків, здійснив вплив на ОСОБА_12 у формі заподіяння тілесних ушкоджень у вигляді забою грудної клітки справа, забою першого пальця та правої кисті, тобто легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності, з метою перешкодити виконанню ним службових обов?язків. Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 343 КК У країни, як вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов?язків.

Вирок суду оскаржується в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 . Апелянт вказує на необгрунтованість та незаконність судового рішення, оскільки судом, при призначенні покарання, не було враховано обставини, які пом?якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, бажання обвинуваченого добровільно відшкодувати завдані збитки, крім того, не було встановлено як пом?якшуюча обставина поведінка обвинуваченого під час вчинення злочину. Обвинувачений вважає, що при призначенні покарання місцевий суд повинен був застосувати вимоги ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті особливої частини КК України. Просить вирок змінити, призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією усього належного йому майна; за ч. 2 ст.

345 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік; за ч. 1 ст. 343 КК України - у виді арешту строком на 1 місяць, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 1 (одному) місяцю позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначити остаточне покарання за сукупністю вчинених злочинів шляхом часткового складання призначених покарань - у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією усього належного

майна.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які просили задоволити апеляційну скаргу та просили звільнити ОСОБА_17 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 343 КК України у зв`язку зі спливом строку про притягнення до кримінальної відповідальності та думку прокурора ОСОБА_5 , яка просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а клопотання про закриття кримінального провадження у частині ч. 1 ст. 343 КК України, просила задоволити, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Кримінальне провадження розглядається за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, а також потерпілих та їх представника, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних вище учасників кримінального провадження береться до уваги те, що: обвинувачений та захисник належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, а потерпілим повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги надіслано відповідно до вимог законодавства і вони вважаються належним чином повідомленими про час та місце судового засідання; клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи на інший день та відомостей про поважність причин неявки сторони захисту та потерпілого не надходило; в матеріалах кримінального провадження міститься заява представника потерпілих ОСОБА_18 (т. 6, а. с. 55), відповідно до якої представник потерпілих просить розглянути кримінальне провадження без їх участі, що в свою чергу свідчить і про те, що вони не бажають брати участі в розгляді кримінального провадження; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, вирок ним чи його захисником не оскаржується, а тому їх явка не є обов`язковою, і при цьому, заяв про бажання брати участь у судовому засіданні обвинувачений та його захисник не подавав; апеляційний розгляд кримінального провадження неодноразово відкладався, а відповідно до ст. 28 КПК України кримінальне провадження повинно бути розглянуте і процесуальні рішення повинні бути прийняті у розумні строки.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Зі змісту апеляційної скарги слідує, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із проникненням у житло та вчинений за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 187 КК України, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 345 КК України, а також висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у впливі у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 343 КК України, сторонами кримінального провадження не оспорюється, а тому апеляційним судом, з огляду на положення ст. 404 КПК України, не перевіряється і визнається таким, що відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на вимогах кримінального та кримінального процесуального законів, а також наявних у матеріалах справи доказах.

Тому, відповідно до положень ст. 404 КПК України вирок переглядається у межах доводів апеляційної скарги щодо суворості призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.

Доводи апеляційної скарги про те, що обвинуваченому ОСОБА_6 призначено занадто суворе покарання, колегія суддів відхиляє.

Колегія суддів вважає, що висновки місцевого суду у частині призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання є обгрунтованими.

Погоджуючись із цим висновком суд апеляційної інстанції бере до уваги таке.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними статтею 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», увагу суддів звернуто на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку, і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно п. 2 вказаної Постанови, усі питання пов`язані із призначенням покарання, мають бути належним чином мотивовані у вироку.

Поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання вимоги вказаних вище статтей кримінального кодексу були дотримані, оскільки при призначенні покарання судом першої інстанції у достатній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

У вироку при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання судом першої інстанції взято до уваги, що передбачені за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 345 та ч. 1 ст. 343 КК України кримінальні правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться: за ч. 3 ст. 187 КК України до особливо тяжких злочинів, за ч. 2 ст. 345 КК України до нетяжких злочинів, за ч. 1 ст. 343 КК України до кримінальних проступків, особу винного, його молодий вік, сімейний стан, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, та відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставину, яка обтяжує покарання - рецидив злочину, а також те, що ОСОБА_6 на обліку і лікарів нарколога та психіатра не перебуває та за місцем проживання характеризується посередньо.

Тому, колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 обґрунтовано призначено за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 345 та ч. 1 ст. 343 КК України покарання в межах санкцій цих статтей, а саме за ч. 3 ст. 187 КК України 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна, за ч. 2 ст. 345 КК України 1 (один) рік позбавлення волі та за ч. 1 ст. 343 КК України 1 (один) місяць арешту, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 1 (одному) місяцю позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та вчинення ним нових злочинів.

Також, згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.08.2022 року обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 345 та ч. 1 ст. 343 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю скоєних злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_6 остаточне покарання колегія суддів вважає таким, що відповідає як характеру та ступеню вчинених ОСОБА_6 кримінально-карних діянь, так і особі обвинуваченого, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, сприятиме досягненню основної мети - виховання обвинуваченого у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для пом`якшення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.

Крім того, суд апеляційної інстанції приймаючи рішення бере до уваги таке.

Клопотання адвоката ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 343 КК України у зв`язку зі спливом строку притягнення до кримінальної відповідальності, на думку колегії суддів є підставним.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п?ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п?ятнадцять років - у разі

вчинення особливо тяжкого злочину.

Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання. Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_6 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення 01 жовтня 2020 року. Судом першої інстанції дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 343 КК України.

У відповідності до положень ст. 12 КК України, зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків.

Санкція ч. 1 ст. 343 КК України передбачає покарання у виді штрафу до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до трьох місяців.

Об?єктивних даних, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, які підтверджують, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 343 КК України не встановлено, у ході судового розгляду обвинувачений вину визнав.

3 огляду на наведене, закінчився встановлений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності ч. 1 ст. 343 КК України.

Так, відповідно до положень ч. 5 ст. 74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Судом враховується також той факт, що ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 343 КК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за можливе на підставі ч. 5 ст. 74 та ч. 1 ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 343 КК України у виді 1 (одного) місяцю арешту, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 1 (одному) місяцю позбавлення волі.

За таких обставин, апеляційна скарга, підлягає частковому задоволенню та скасуванні вироку Ужгородського міськрайонного суду від 03.08.2022 року в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 343 КК України, а провадження у цій частині закрити, у решті вирок залишити без змін.

Водночас, колегія суддів констатує, що скасування вироку у частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 343 КК України у цій справі не впливає на його остаточне покарання призначене судом першої інстанції за сукупністю скоєних злочинів шляхом часткового складання призначених покарань.

Разом із тим, законними та обґрунтованими визнаються питання про долю речових доказів, які також сторонами кримінального провадження не оспорюються.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав обвинувачений ОСОБА_6 , задовільнити частково.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 серпня 2022 року в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 343 КК України скасувати, а провадження у цій частині закрити.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 серпня 2022, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України та обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: