Житомирський апеляційний суд
Справа №274/200/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/74/24
Категорія ст.72 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №274/200/23 за апеляційною скаргою з доповненнями засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.07.2023,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволені заяви засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання згідно ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день за два.

В своїй апеляційній скарзі з доповненнями засуджений ОСОБА_8 просить скасувати вище зазначену ухвалу суду першої інстанції як незаконну, а своїм рішенням задовольнити його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання згідно ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день за два. При цьому, наголошує, що йому слід зарахувати на підставі ч.5 ст.72 КК України (в ред. Закону від 26.11.2015 № 838-VIII), строк його перебування в умовах попереднього ув`язнення з 24.12.2013 по 23.04.2015, з 13.08.2020 по 14.01.2021, з 29.11.2023 по даний час. Звертає увагу, що оскільки попереднє ув`язнення було заставано в рамках одного провадження, його строк повинен вираховуватись саме за ч.5 ст.72 КК України (в ред. Закону від 26.11.2015 № 838-VIII).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи засудженого та його захисника в підтримку своїх апеляційних вимог, думку прокурора, який спростовував апеляційні вимоги засудженого, перевіривши матеріали провадження №274/200/23 та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення з таких підстав.

Приписами ст.2 КПК України, встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово - психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, та підтверджено матеріалами судового провадження №274/200/23, ОСОБА_8 засуджений вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.11.2014 за ст.ст.187 ч.4, 115 ч. 2 п.п.4, 6, 12, 70 ч. 1 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Вирок набрав законної сили 03.04.2015 (а.п.12-17).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.01.2016 засудженому ОСОБА_8 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 24.12.2013 до 03.04.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвала набрала законної сили 03.02.2016 (а.п.18-19).

Крім того, у відповідності до оскаржуваного рішення, що підтверджено в суді апеляційної інстанції самим засудженим ОСОБА_8 , в подальшому ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.03.2020 ОСОБА_8 було етаповано до ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8» для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, де останній перебував з 13.08.2020 до 14.01.2021.

З вище зазначеного слідує, як і вірно встановив суд першої інстанції, що ОСОБА_8 фактично перебував в умовах попереднього ув`язнення з 24.12.2013 до 03.04.2015 за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.11.2014, та цей період був відповідно зарахований ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.01.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Апеляційні посилання засудженого на зарахування цього строку (з 24.12.2013 до 03.04.2015) на підставі ч.5 ст.72 КК України (в ред. Закону від 26.11.2015 № 838-VIII), є очевидно безпідставним - фактично повторним.

Крім того, підтверджено і те, що ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.03.2020 (провадження №279/3248/14-к) було задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження після набрання вироком суду законної сили з метою забезпечення права на касаційне оскарження вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.11.2014, та етаповано останнього до ДУ «Житомирська УВП №8» для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, де засуджений ОСОБА_8 перебував період з 13.08.2020 до 14.01.2021. Разом з цим, цей період не є строком попереднього ув`язнення в розумінні Закону України «Про попереднє ув`язнення», оскільки вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.11.2014 набрав законної сили - 03.04.2015, тобто з цієї дати ОСОБА_8 перебував в процесуальному статусі засудженого. Апеляційні посилання на цей період останнього є безпідставними.

В свою чергу, період з 29.11.2023 по даний час - момент апеляційного розгляду провадження, на якій посилається засуджений ОСОБА_8 , тобто, період його перебування в ДУ «Житомирська УВП №8», до якої його було етаповано з ДУ «Райківська ВК №73» (де останній відбував покарання) до Житомирської УВП №8 на підставі ухвали Житомирського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року для особистої участі в апеляційному розгляді провадження №274/200/23, також не є строком попереднього ув`язнення, оскільки ОСОБА_8 знову ж таки перебував в процесуальному статусі засудженого та відбував покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.11.2014.

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду провадження, судом апеляційної інстанції встановлено те, що всі періоди перебування засудженого ОСОБА_8 в умовах попереднього ув`язнення (з 24.12.2013 до 03.04.2015 за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.11.2014) відповідно зараховано, інших переодів перебування засудженого ОСОБА_8 в умовах попереднього ув`язнення апеляційним судом - не встановлено.

Доказів на спростування цього факту засудженим не надано, відсутні такі докази і в матеріалах судового провадження.

З урахуванням вище зазначеного, обґрунтованих підстав для зарахування засудженому строку з 13.08.2020 по 14.01.2021 та з 29.11.2023 по дату розгляду провадження в суді апеляційної інстанції, в строк відбутого ним покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, апеляційний суд не вбачає. Такі правові підстави - відсутні.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі засудженого - відсутні..

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.07.2023, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання згідно ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день за два, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :