УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 , яке погоджено з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні № 0001143 від 12.03.2015 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент інкримінованих кримінальних правопорушень перебував на посаді командира штурманської бойової частини Військової частини НОМЕР_1 (протичовновий корвет «Тернопіль» 1 бригади надводних корабелів) ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеси звернувся старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001143 від 12.03.2015 року за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

Як зазначає сторона обвинувачення, досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001143 від 12.03.2015 року встановлено, що з 2008 року ОСОБА_7 проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України на різних посадах та у різних військових званнях.

Наказом командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України № 193 від 03.10.2013 року ОСОБА_7 призначено на посаду командира штурманської бойової частини військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України.

29.06.2013 року з ОСОБА_7 укладено черговий новий контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на п`ять років, тобто до 29.06.2018 року.

Являючись військовослужбовцем Збройних Сил України ОСОБА_7 достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно виконувати Військову присягу (затверджену Постановою Верховної Ради України від 6.12.1991), а також дотримуватись вимог ст. ст. 11, 12, 14, 15, 16, 49, 58, 59, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, ст.ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV та п.п. 1, 3, 7, 11 Контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України, укладеного ОСОБА_7 , що зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку; віддано служити українському народу; сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, зберігати державну та військову таємницю, бути пильним, хоробрим і дисциплінованим, готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономну Республіку Крим та місто Севастополь визначено як тимчасово окуповану території України внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлено особливий правовий режим на цій території, визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до статті 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатку до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18.10.1907 року (набрання чинності для України міжнародного договору, відбулась 24.08.1991 року), територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника. Окупація поширюється лише на ту територію, де така влада встановлена і здатна виконувати свої функції.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», дата початку окупації частини території України, зокрема Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, визначається Законом, такою датою є: 20 лютого 2014 року.

06.03.2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим ухвалила Постанову «Про проведення загальнокримського референдуму» від 06.03.2014 року №1702-6/14, яку рішенням Конституційного Суду України від 14.03.2014 року №2-рп/2014 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), внаслідок чого вона втратила чинність. З огляду на це Верховна Рада України 15.03.2014 року ухвалила Постанову «Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради Автономної Республіки Крим», внаслідок якої парламент Автономної Республіки Крим втратив будь-яку легітимність.

Згідно Указу Президента України від 24.03.2014 року № 339 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», директиви ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.05.2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України передислоковано за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначеними Указом Президента України та Директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України визначено строк прибуття військовослужбовців Збройних Сил України з тимчасово окупованої території у період з 06 до 12 травня 2014 року.

Пунктом прибуття військовослужбовців командування ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ).

Проте, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про його переведення до нового місця служби, у зв`язку із передислокацією командування ІНФОРМАЦІЯ_2 до міста Одеси, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання взагалі виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст. ст. 11, 12, 14, 15, 16, 49, 58, 59, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у визначений строк (12.05.2014) на службу до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується АДРЕСА_3 , з тимчасово окупованої території півострову Крим не з`явився і командуванню про своє місцезнаходження не повідомив, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, чим вчинив 12.05.2014 року дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилитися від військової служби.

Не прибувши 12.05.2014 року до нового місця служби, ОСОБА_7 , одразу став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення до військової частини НОМЕР_2 за наявності реальної можливості до цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, відкрито заявляючи про своє небажання взагалі проходити військову службу у Збройних Силах України.

Вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження ОСОБА_7 до цього часу не надалося можливим.

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 04.06.2014 року № 1 оголошено, що на порушення спільної директиви ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.05.2014 року № Д-1, станом на 12.05.2014 року ОСОБА_7 з тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополя до нового місця дислокації не прибув.

27.05.2014 року згідно наказу командувача ВМС ЗС України № 62, відповідно до статті 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та спільної директиви ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.05.2014 року № Д-1, ОСОБА_7 , який не прибув до визначеного пункту у визначені строки, звільнено з займаної посади і зараховано у розпорядження командувача ВМС ЗС України з 13.05.2014 року.

Окрім того, у березні 2014 року невстановленими військовослужбовцями Збройних сил російської федерації було здійснено незаконне захоплення зброї та боєприпасів військових частин на території АДРЕСА_4 , в тому числі військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась у АДРЕСА_4 , у зв`язку з чим бойова та мобілізаційна готовність військової частини НОМЕР_1 була підірвана.

Радою національної безпеки і оборони України у своєму рішенні від 23.03.2014 року «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», затвердженого Указом Президента України від 24.03.2014 року № 339/2014, доручено Кабінету Міністрів України невідкладно розпочати разом зі Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Службою зовнішньої розвідки України передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України, забезпечивши при цьому соціальний захист військовослужбовців і працівників таких військових частин (підрозділів), установ та організацій (пункт 2 вказаного Рішення).

Пунктами 2, 3 спільної Директиви ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.05.2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» визначено строк прибуття військовослужбовців Збройних Сил України із тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь до визначених пунктів прибуття з 6 травня 2014 року до 12 травня 2014 року. Відповідно до пункту 3 вказаної Директиви та наказу командувача ВМС ЗС України про передислокацію військовослужбовців до нових місць дислокації.

На початку квітня 2014 року, більш точну встановити не виявилось за можливе, особовому складу військової частини НОМЕР_1 , в тому числі лейтенанту ОСОБА_7 , було усно доведено вищезазначені обставини пов`язані з окупацією АР Крим внаслідок збройної агресії російської федерації та наголошено на необхідності прийняти кожним військовослужбовцем рішення щодо дотримання Військової присяги на вірність українському народові та необхідності передислокації військової частини та її особового складу на материкову територію України для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України.

Проте, лейтенант ОСОБА_7 , будучи громадянином України відповідно до ст. 13 Закону України «Про громадянство України» та документований паспортом громадянина України, в травні 2014 року, більш точну дату та час встановити не виявилось за можливе, але не пізніше 12.05.2014 року здійснив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, чим вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, що виразилось:

у відмові в травні 2014 року, більш точну дату та час встановити не виявилось за можливе, не пізніше 12.05.2014 року виводу протичовновий корвет «Тернопіль» 1 бригади надводних кораблів на материкову територію України, а також виконувати обов`язки несення військової служби у Збройних Силах України та заяві про намір проходити службу в Збройних Силах російської федерації;

в укладанні в один з днів 2014 року, більш точну дату встановити не виявилось за можливе, контракту про проходження військової служби за контрактом у Збройних Силах Російської Федерації, зарахування до списків особового складу та проходженні військової служби у Збройних Силах російської федерації, та, в проходженні військової служби у військовій частині НОМЕР_4 , що входить до складу 36 бригади ракетних катерів Балтійського Флоту Збройних Сил російської федерації.

За викладених обставин, 12.03.2015 року відносно ОСОБА_7 було складено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

29.07.2022 року відносно ОСОБА_7 було складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

Вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження ОСОБА_7 до цього часу не надалося можливим, встановлено ймовірне місцезнаходження, а саме - АР Крим.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_7 було вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Таким чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органу досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України АР Крим з метою ухилення від кримінальної відповідальності, слідчий за погодженням з прокурором просить надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно останнього.

У судовому засіданні

Прокурор доводи клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник просила вирішити клопотання на розсуд суду.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора та захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Одними із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини (ст. 2 КПК України).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

У судовому засіданні встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001143 від 12.03.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111 КК України.

12.03.2015 року відносно ОСОБА_7 було складено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

29.07.2022 року відносно ОСОБА_7 було складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

Вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження ОСОБА_7 до цього часу не надалося можливим, встановлено ймовірне місцезнаходження, а саме - АР Крим.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_7 було вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, відносно яких законодавцем передбачена можливість здійснення спеціального досудового розслідування.

Частиною 2 статті 297-4 КПК України встановлено, що під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, слід врахувати практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні спеціального досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України підтверджується наступними матеріалами: актом про проведення службового розслідування (інформація про невихід військовослужбовців тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, у тому числі ОСОБА_7 ); списком офіцерів ІНФОРМАЦІЯ_2 , які не прибули з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя до визначених пунктів прибуття у визначені строки; протоколами допитів свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 ,., ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , (надано покази про надання розпорядження вищим командуванням про вихід особового складу з АР Крим до нових місць базування у м. Одеса, проте ОСОБА_7 відмовився виконувати даний наказ та зрадив на вірність Українському народові, перейшовши на бік росії. Крім того, ОСОБА_7 проходить службу у військовій частині НОМЕР_4 , що входить до складу 36 бригади ракетних катерів Балтійського флоту Збройних Сил російської федерації; відповіддю з управління протидії кіберзлочинам в Одеській області, згідно якої здійснено огляд сторінок в інтернет-ресурсах, згідно яких вбачається, що ОСОБА_7 проходить військову службу у збройних силах російської федерації на території АР Крим; протоколом огляду від 05.10.2022 року засобу масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» щодо вручення та належним чином ознайомлення підозрюваного із повістками про виклик останнього до слідчого до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві (м. Одеса, вул. Мечникова, 59, н.т. НОМЕР_5 ) з 05.09.2022 року по 08.09.2022 року (з 09 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв.) для вручення повідомлення про підозру, а також для участі в проведенні слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001143, внесеному 12.03.2015 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111 КК України; протоколом огляду від 05.10.2022 року засобу масової інформації офіційного веб - сайту Офісу Генерального прокурора щодо вручення та належним чином ознайомлення підозрюваного із повістками про виклик останнього до слідчого до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві (м. Одеса, вул. Мечникова, 59, н.т. НОМЕР_5 ) з 05.09.2022 року по 08.09.2022 року (з 09 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв.) для вручення повідомлення про підозру, а також для участі в проведенні слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001143, внесеному 12.03.2015 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111 КК України; вимогою до УІАП ГУНП в Одеській області від 11.07.2022 року №5375 (зазначено про здійснення державного розшуку ОСОБА_7 ГУНП в АР Крим (станом на 20142015 роки ГУ МВС АР Крим) у розшуковій справі №365/2016 від 22.03.2016).

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останнього до кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими Кабінетом Міністрів України;

4) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 ,2 і 3 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Згідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому КПК України, з особливостями, встановленими цим Законом.

На даний час, підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що на виклики слідчого, які у вересня 2022 року опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» та офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора про виклик підозрюваного ОСОБА_7 до слідчого до ТУ ДБР у м. Миколаєві (м. Миколаїв, вул. Спаська, 18, н.т. НОМЕР_5 ) з 05.09.2022 року по 08.08.2022 року (з 09 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв.) для вручення повідомлення про підозру, а також для участі в проведенні слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001143 від 12.03.2015, підозрюваний ОСОБА_7 , будучи відповідно до ст. 297-5 КПК України належним чином ознайомленим із повістками, не прибув на виклик до слідчого та про причини свого не прибуття не повідомив та таким чином свідомо ухилився від участі у проведенні слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Отже, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 умисно переховується від слідства та суду на тимчасово окупованій території України з метою уникнення кримінальної відповідальності за імовірно вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених, зокрема, ст. ст. 111, 408 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Пунктом 2 частини 3 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

Враховуючи, що ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, те, що він умисно та безпідставно ухиляється від явки на виклики слідчого, переховується від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у розшук, за попередніми даними перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим, слідчий суддя вважає за необхідне надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001143 від 12.03.2015 року за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 139, 297-1, 297-2, 297-3, 297-4 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 , яке погоджено з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні № 0001143 від 12.03.2015 року - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні № 0001143 від 12.03.2015 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент інкримінованих кримінальних правопорушень перебував на посаді командира штурманської бойової частини Військової частини НОМЕР_1 (протичовновий корвет «Тернопіль» 1 бригади надводних корабелів) ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

Роз`яснити, що у разі, якщо підозрюваний, стосовно якого слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, затриманий або добровільно з`явився до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього здійснюється із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1