Справа №: 630/742/24 Провадження № 1-кс/630/294/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання т.в.о. ст.слідчого СВ відділення поліції № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Андріївка Запорізької області, громадянина України, військовослужбовця Збройних Сил України в/ч НОМЕР_1 - старшого стрільця-оператора третього стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти, із середньою освітою, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється за п.1 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Т.в.о. старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з погодженим із прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 03.08.2024 близько 19:02 ОСОБА_5 на власному транспортному засобі SEAT ALHAMBRA д.н.з. НОМЕР_2 приїхав на територію гаражного кооперативну «Мобіль», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрів раніше знайомих йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно з якими вирішив вжити алкогольні напої. У подальшому, у приміщенні гаражу № НОМЕР_3 , розташованого на території вищевказаного кооперативу, 04.08,2024 близько 00:07 год., між ОСОБА_5 з одного боку та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 з іншого боку, стався словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин. В ході конфлікту ОСОБА_5 близько 00:10 год. 04.08.2024, перебуваючи у вищевказаному гаражному приміщенні, взяв до рук автоматичну зброю марки АК-74 № 88 5364307, споряджений бойовими патронами калібру 5,45 мм, який увесь цей час лежав на столі в даному гаражному приміщенні, володіючи навичками поводження з вогнепальною зброєю, здійснив не менше 14 (чотирнадцяти) пострілів в напрямку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в результаті чого ОСОБА_7 отримав множинні проникаючі наскрізні вогнепальні кульові поранення тулуба та кінцівок, а ОСОБА_8 отримав вогнепальне кульове проникаюче поранення тулуба, внаслідок чого останні померли на місці. Після вчиненого, ОСОБА_5 зник з місця злочину вийшовши з вищевказаного приміщення та покинувши територію гаражного кооперативу на власному транспортному засобі автомобілі SEAT ALHAMBRA д.н.з. НОМЕР_2 .

05.08.2024 о 13 годині 40 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за вчинення ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК України.

05.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК України.

Слідчий зазначає, що стосовно ОСОБА_5 встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала. Вважала неможливим застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний покладався на думку суду. Зазначив, що тілесні ушкодження отримав під час бійки з ОСОБА_9 та Перехрестом, і органи поліції не застосовували до нього фізичного чи психічного впливу. Переховуватися від слідства, або впливати на будь-кого він не має бажання. Він проходив ВЛК у перед Новим роком 2023, та був визнаний обмежено придатним, але проходив військову службу. Після контузії у липні 2024 року він у кінці липня отримав відпустку для нового періодичного проходження ВЛК. Також, він є учасником бойових дій. Після подій у гаражі, він погано себе почував і перебував у знайомого вдома, а на наступний день він попросив цього знайомого відвести його у поліцію, проте, коли вони вийшли, поліцейські вже були біля подвір`я. До лікарні після подій у гаражі він не звернувся, бо, хоча і відчував себе погано, був дуже розгубленим.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував. Вважав підозру необґрунтованою, а ризики не доведеними. Кваліфікація діяння не підтверджується наданими матеріалами кримінального провадження. При відтворенні обстановки події не встановлено точного механізму спричинення смерті потерпілих. ОСОБА_5 має контузію та розсіяну увагу і не пам`ятає, як йому було спричинено перший удар, який, судячи з його тілесних ушкоджень, міг бути нанесений кимось з потерпілих прикладом автомата. Тому, у якості самооборони ОСОБА_10 міг відібрати автомат у потерпілого і рефлекторно здійснити постріли. Автомат був когось із потерпілих, ОСОБА_5 зброї не мав і нікуди не приносив. ОСОБА_5 співпрацював зі слідством, що вбачається з кожної відео фіксації слідчих дій, не переховувався, а за станом здоров`я не міг одразу після подій прибути до поліції, і вийшов до поліцейських на наступну добу. Впливати на свідків ОСОБА_5 не може, бо свідки стрілянини відсутні, а інші особи є лише статистами у процесуальних діях. Обвинувачений заслуговує на повагу, так як боронив Харків і отримав контузію на війні у липні 2024 року. ОСОБА_5 страждає на серцево-судинні захворювання, зимою минулого року переніс операцію на серці. Систематично вживає серцево-судинні ліки та вживає знеболювальні після контузії, а тому посилання обвинувачення на те, що він вживав алкоголь під час подій у гаражі не відповідають дійсності.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Підозра, пред`явлена ОСОБА_5 повністю обґрунтована наданими до суду копіями матеріалів кримінального провадження, а саме повідомленням про виявлення трупів ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 ; оглядом місця події в приміщенні гаражу № НОМЕР_3 ГК «Мобіль», розташованого по АДРЕСА_2 (протокол огляду місця події від 04.08.2024); оглядом трупів ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 , в приміщенні ХОБСМЕ за адреосю: АДРЕСА_3 ; оглядом місця події в приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 (протокол огляду місця події від 04.08.2024); оглядом автомобіля «Siat Alahambra», д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору (протокол огляду місця події від 04.08.2024); свідченнями свідка ОСОБА_11 (протокол допиту свідка від 05.08.2024); свідченнями свідка ОСОБА_12 , (протокол допиту свідка від 05.08.2024); свідченнями свідка ОСОБА_13 (протокол допиту свідка від 05.08.2024); лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 , за №10-12/2233-Дм від 05.08.2024; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 , за №10-12/2232-Дм від 05.08.2024; протоколом затримання ОСОБА_5 , від 05.08.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_5 , від 06.08.2024; речовими доказами у кримінальному провадженні.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п.2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суспільну небезпеку інкримінованих кримінально протиправних дій, та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_5 діяння, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цього злочину.

Дослідженням особи ОСОБА_5 встановлено, що він, розлучений, зі слів проживає з жінкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тобто має соціальні зв`язки, страждає на захворювання серцево-судинної системи та захворюваннями органів зору, є військовослужбовцем ЗСУ, негативно характеризується за місцем проходження служби, 02 грудні 2022 за довідкою гарнізонної ВЛК визнаний обмежено придатним до військової служби, а також, що у суду станом на день розгляду клопотання відсутні відомості, що він за станом свого здоров`я не може перебувати в умовах слідчого ізолятору.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

З огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення так і обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Слідчий суддя приймає до уваги, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами кримінального правопорушення, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування.

Не можна виключати й ризик незаконного впливу на свідків зі сторони підозрюваного, з метою змінити їх покази на свою користь, не тільки шляхом погроз, але й умовлянь, оскільки, як вбачається з протоколів допиту, з деякими зі свідків він перебуває у дружніх стосунках.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даному етапі кримінального провадження підтверджується зокрема тим, що ОСОБА_5 , маючи обґрунтовану підозру у вбивстві двох осіб із застосуванням бойової зброї, з метою уникнення покарання або приховання від слідства та суду може вчинити новий злочин.

Доводи сторони захисту про можливий самозахист ОСОБА_5 від потерпілих, а також про його поганий стан здоров`я, не можуть свідчити про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, здатне запобігти ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховуючи всі обставини справи, вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави у порядку п.2 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вбивстві двох осіб.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання т.в.о. ст.слідчого СВ відділення поліції № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установі «Харківській слідчий ізолятор»строком на 60 днів, а саме до 03 жовтня 2024 р. включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , рахувати з 05 серпня 2024 р. з моменту його фактичного затримання.

Строк дії ухвали до 03 жовтня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 08.08.2024р.

Слідчий суддя ОСОБА_1