ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/553/24 Справа № 703/476/24 Категорія: ч. 1 ст. 286-1 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 17 травня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Троїцьке Луганської області, в силу ст.89 Кримінального кодексу України (далі - КК) визнається таким, що не має судимість, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

засуджено за ч. 1 ст. 286-1 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 років.

ВСТАНОВИЛА

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винний в тому, що він, 21.02.2023, близько 19.57год., керуючи у стані сп`яніння внаслідок вживання амфетаміну технічно-справним автомобілем «Кіа Optima», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі - вул. Чмиренка у м. Сміла Черкаської області, у напрямку від вул. Смоленська до вул. Шота Руставелі, у порушення вимог п.п. 16.11 та 33.2.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, наближаючись до перехрестя нерівнозначних доріг, перед яким по напрямку його руху був встановлений знак пріоритету 2.1 «Дати дорогу», не надав дорогу іншому транспортному засобу, у результаті чого допустив зіткнення із автомобілем «Honda Acord» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , який рухався прямолінійно по головній дорозі вул. Трипільська у напрямку від автозаправки «WOG» до провул. Пролетарського. У результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) пасажир автомобіля «Honda Acord» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. Спричинення ОСОБА_10 вказаних тілесних ушкоджень, знаходиться у причинному зв`язку із порушенням водієм ОСОБА_8 вимог п. п. 16.11 та 33.2.1 ПДР.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вищевказаний вирок в частині призначеного покарання та зменшити розмір покарання до двох місяців позбавлення волі. У решті вирок залишити без змін.

Вважає вирок суду першої інстанції, занадто суворим, таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Звертає увагу на позицію потерпілої, яка просила суворо його не карати та обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, бажання відшкодувати заподіяну шкоду, відсутність судимостей.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить змінити вищевказаний вирок, шляхом пом`якшення покарання, з застосуванням ст. 69 КК, призначивши ОСОБА_8 покарання у виді арешту на строк 2 місяці з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Вказує, що вирок суду першої інстанції є невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. На думку захисника, суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував ряд обставин, які пом`якшують покарання, та з урахуванням особи обвинуваченого доводять можливість застосування більш м`якого основного покарання.

Звертає увагу на поведінку обвинуваченого після вчиненого злочину, відсутність судимостей, позитивну характеристику з місця проживання, наявність статусу вимушено переміщеної особи, наявність стійких соціальних зв`язків, щире каяття, повне визнання своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння у розкритті злочину, прагнення до відшкодування потерпілій моральної шкоди, що об`єктивно свідчить про наявність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та засвідчують можливість застосування ст. 69 КК під час призначення йому покарання за нетяжкий злочин.

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів апеляційних скарг, були заслухані:

- захисник та обвинувачений, які підтримали вимоги апеляційних скарг, пославшись на доводи, що в них викладені;

- прокурор, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, пославшись на законність вироку суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції дотримано цих вимог закону.

Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, а також кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 286-1 КК є правильними, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що не оспорюється апелянтами.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника про невідповідність за своєю суворістю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особи, є непереконливими.

Відповідно до ст. 65 КК, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК є нетяжким злочином. Також суд зважив на особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК, вину у скоєному визнав повністю, щиро кається, враховуючи думку потерпілої, яка в судовому засіданні, при вирішенні питання про призначення покарання, просила суд суворо обвинуваченого не карати. При цьому, судом встановлено обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття; відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Колегія суддів вбачає, що, враховуючи вищевказане, судом першої інстанції призначено покарання у виді позбавлення волі у мінімальній межі санкції, передбаченій відповідним законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання у межах, установлених у санкції відповідної статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про вид та розмір покарання.

Як убачається з матеріалів справи, вирішення місцевим судом питання про призначення ОСОБА_8 покарання ґрунтується на наведених вимогах.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, на які також послалися обвинувачений та захисник в апеляційній скарзі, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_8 , попередження вчинення нових злочинів є можливим при призначенні покарання у виді позбавлення волі у межах відповідної санкції закону України про кримінальну відповідальність, з чим погоджується апеляційний суд.

На думку колегії суддів, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння та його наслідкам, тому відсутні підстави вважати його невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, на що вказують обвинувачений та захисник в апеляційних скаргах.

Зваживши на відсутність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, апеляційний суд дійшов висновку про неможливість призначення покарання на підставі ст. 69 КК.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника щодо поведінки обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, відсутність судимостей, позитивну характеристику з місця проживання, наявність статусу вимушено переміщеної особи, наявність стійких соціальних зв`язків, щире каяття, визнання своєї вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, позиція потерпілої, яка просила суд суворо не карати обвинуваченого були враховані судом першої інстанції при призначені мінімального покарання, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК, та не свідчить про необхідність прийняття рішення про пом`якшення призначеного покарання.

Прагнення обвинуваченого до відшкодування потерпілій шкоди, та часткове таке відшкодування не є тією обставиною, що вказує про призначення покарання судом першої інстанції за своїм розміром явно несправедливим через суворість.

За таких обставин, колегією суддів не встановлено істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які є підставою для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 17 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена учасниками судового процесу шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції, засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали апеляційного суду.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4