ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/291/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000375 від 21.08.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задоволено. Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 23 год. 59 хв. 19 жовтня 2024 року.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з того, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду необхідність обмеження права підозрюваного ОСОБА_7 на свободу. За встановлених обставин слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав вважати пред`явлену ОСОБА_7 підозру обґрунтованою, а також про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивує тим, що повний текст ухвали виготовлено о 20:00 год 27.08.2024 року і отриманий в приміщенні суду 29.08.2024 року.

Також, просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2024 року та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний триманням під вартою домашній арешт, а в разі, коли суд дійде висновку про неможливість застосування даного запобіжного заходу, визначити розмір грошової застави у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Свої вимоги мотивує тим, що рішення суду є незаконним, необгрунтованим, ухваленим без врахування усіх обставин дорожньо-транспортної пригоди і особи підозрюваного.

Також зазначає, що в пред`явленій підозрі зазначається, що ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак у висновку, примірник якого вручається оглянутій особі, не значиться про ступінь алкогольного сп`яніння, за яким концентрація алкоголю в крові від 0,5 до 1,5 проміле вважається легким. Зі слів відомо, що концентрація алкоголю в крові становила 0,62 легке сп`яніння.

Висновок щодо результатів медичного огляду осіб складений з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженої наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року, вважається недійсним (п.22 Інструкції).

Також вказує, що ОСОБА_7 не було надано примірника висновку.

Захисник стверджує, що:

запобіжний захід у виді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення досудового розслідування, так як він не матиме можливості незаконно впливати на потерпілого чи свідків з метою надання ними неправдивих показань;

відсутність намірів переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він із сім`єю проживає за постійним місцем, має двох повнолітніх та одну неповнолітню дитину, є фізичною особою підприємцем, має постійну роботу до кримінальної відповідальності не притягався.

Вважає, що судом першої інстанції не було враховано відповідну практику ЄСПЛ.

Заслухавши доповідь судді пеляційного суду, доводи

захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній мотивів,

пояснення підозрюваного, який розкаявся у вченому і заявив про намір вживати заходів до відшкодування потерпілим завданої шкоди наскільки це можливо,

думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін,

дослідивши матеріали провадження і подану потерпілими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 письмову заяву, в якій вони просять застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою,

перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Наведені в апеляційній скарзі обставини пропуску строку на апеляційне оскарження підтверджуються наявними у справі матеріалами, а тому причини пропуску цього строку слід визнати поважними і на підставі ст.117 КПК України пропущений строк поновити.

Щодо суті апеляційної скарги, то перевіркою матеріалів провадження встановлено, що задовольняючи клопотання слідчого про застосування цього запобіжного заходу слідчий суддя, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, передбачених ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, мотивувавши своє рішення наявністю зазначених в клопотанні ризиків, обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу слідчим суддею були ретельно перевірені.

Так, 22 серпня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, тобто

порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно матеріалів провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні вказаного злочину за таких обставин: 21.08.2024 приблизно о 17 годині 55 хвилин, водій ОСОБА_7 , в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі - ПДР) та вимог, які наведені у абзаці 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (№ 3353-ХІІ від 30.06.1993), із змінами та доповненнями, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «VOLKSWAGEN E-Golf», р.н. НОМЕР_1 та без пасажирів рухався автомобільною дорогою Р-39 «Броди - Тернопіль» по вулиці Бродівській с. Біла Тернопільського району Тернопільської області зі сторони с. Чистилів у бік м. Тернопіль.

В цей час, на ділянці вказаної вулиці, що у місці її перехрещення із вулицею Бродівська бічна, попереду автомобіля «VOLKSWAGEN Е-Golf» в межах лівої смуги транспортного потоку до м. Тернопіль, маючи намір виконати поворот ліворуч на другорядну дорогу, стояв нерухомий мотоблок «ZUBR» із напівпричепом, під керуванням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та пасажиром ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час руху, водій автомобіля «VOLKSWAGEN Е-Golf» ОСОБА_7 унаслідок алкогольного сп`яніння не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3 (б, д) ПДР.

Унаслідок цього і в порушення вимог п.п. 1.10 (в частині визначення терміну «перешкода для руху» та виконання його вимог) та 12.3 ПДР, водій ОСОБА_7 , маючи об`єктивну спроможність виявити нерухомий мотоблок «ZUBR» із напівпричепом, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, а продовжив рух, в результаті чого допустив зіткнення із ним передньою лівою частиною керованого автомобіля «VOLKSWAGEN Е-Golf».

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 та ОСОБА_14 отримали тілесні ушкодження та були доставлені до КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», де остання померла.

Порушення водієм автомобіля «VOLKSWAGEN Е-Golf» ОСОБА_7 вимог п. 12.3 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням вказаних наслідків.

За наведених обставин слідчий суддя визнав установленим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри є правильними, оскільки вони підтверджуються зібраними на цей час досудовим розслідуванням доказами, а саме: протоколом огляду місцевості від 21.08.2024, з додатками; показаннями потерпілого ОСОБА_11 ; показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ; висновком щодо результатів медичного огляду № 543 КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань»; речовими доказами - автомобілем «VOLKSWAGEN Е-Golf» та мотоблоком, із пошкодженнями, які утворились внаслідок ДТП; лікарським свідоцтвом про смерть № НОМЕР_2 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, при вирішенні питання щодо вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що надані стороною обвинувачення докази на даному етапі розслідування дають достатні підстави вважати, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а тому пред`явлена ОСОБА_7 підозра є обґрунтованою.

Крім того, вимоги апеляційної скарги захисника, який заперечує обґрунтованість підозри та одночасно просить застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в цій частині є суперечливими оскільки за змістом ст.194 КПК України будь-який запобіжний захід може бути застосований лише за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Аналізуючи доводи сторони захисту про відсутність ризиків, визначених ст.177 КПК України, колегія суддів також приходить до переконання про необґрунтованість таких доводів.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії», Суд зазначив: «Серйозність обвинувачення може слугувати для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу обвинуваченого, на думку апеляційного суду, дають достатні підстави припускати, що останній може здійснити спроби переховування від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди із смертельним наслідком, підозрюваний ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим відповідно порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР, також вказана дорожньо-транспортна пригода набула широкого суспільного резонансу, оскільки відбулась у світлу пору доби у населеному пункті, внаслідок якої одна особа загинула та ще одна отримала тілесні ушкодження, окрім цього, наявний паспорт для виїзду за кордон, номер НОМЕР_3 (діє до 20.07.2026), це дозволяє йому виїхати за межі України і таким чином ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК не можна визнавати недоведеним.

При встановленні наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України впливу на свідків, потерпілих та експертів в даному кримінальному провадженні, апеляційний суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч.1,2 ст.23, ст.224, ч.4 ст.95 КПК України. Перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які допитані слідчим у ході досудового розслідування, шляхом схиляння до дачі ними у суді завідомо неправдивих показань або відмови від дачі показань, чим перешкодить кримінальному провадженню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що і ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, не можна визнати недоведеним.

Колегія суддів також звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям ризик - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваних чи обвинувачених кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного чи обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогнозованості характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Викладені в оскарженій ухвалі висновки слідчого судді належним чином мотивовані, з наведенням обґрунтованих підстав для застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу. Слідчий суддя оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні такого питання і належним чином мотивував своє рішення про доведеність обгрунтованої підозри і наявність ризиків, що передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК.

Крім того, вимоги апеляційної скарги захисника, який заперечує доведеність передбачених ст.177 КПК України ризиків та одночасно просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в цій частині є суперечливими оскільки за змістом ст.194 КПК України будь-який запобіжний захід може бути застосований лише за наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із наведених ризиків.

Також, на переконання колегії суддів за встановлених обставин доводи захисника про те, що ОСОБА_7 несудимий, постійно проживає із своєю сім`єю за постійним місцем, наявність двох повнолітніх та однієї неповнолітньої дитини, є фізичною особою підприємцем, має постійну роботу не спростовують наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду встановлено обставини, які вказують на обґрунтованість доводів сторони захисту, що для запобігання встановленим у даному випадку ризикам достатнім є застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, до початку апеляційного розгляду на адресу апеляційного суду надійшла спільна письмова заява потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , в якій вони повідомили про відшкодування їм матеріальної і моральної шкоди, яка підлягала до відшкодування підозрюваним ОСОБА_7 внаслідок вчиненої ним ДТП 21.08.2024р. У зв`язку з наведеним вони не мають наміру заявляти цивільний позов і просять застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Враховуючи таку думку потерпілих і повідомлені ними обставини в сукупності зі встановленими в ході судового розгляду відомостями про особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до переконання, що в даному конкретному випадку немає підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання підозрюваного під вартою буде недостатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків підозрюваного і запобігання наявним ризикам, що передбачені ст.177 КПК.

При цьому, на переконання колегії суддів лише застосування домашнього арешту цілодобово зможе належним чином запобігти таким ризикам, оскільки перебуваючи по місцю реєстрації і проживання цілодобово із електронним засобом контрою місця перебування підозрюваний не зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду чи незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Також, з урахуванням того, що підозрюваний документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон, то колегія суддів вважає необхідним з метою запобігання такому виїзду покласти на підозрюваного обов`язок здати на зберігання відповідному державному органу цей паспорт та всі інші наявні у нього документи для виїзду за межі України.

Згідно оскарженої ухвали під час розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що підозрюваний зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Беручи до уваги всі вказані обставини у їх сукупності та положення ч.3 ст.407 КПК України колегія суддів вважає за можливе у даному випадку задовольнити апеляційну скаргу захисника і застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем постійного проживання підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Поновити захиснику строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2024 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Встановити строк дії цієї ухвали до 23 год. 59 хв. 19 жовтня 2024 року.

Покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

не залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово;

не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

повідомляти слідчого, прокурора і суд про зміну місця проживання та/або роботи;

здати на зберігання відповідному органу державної влади свій паспорт громадянина України та інші документи (за наявності таких), які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Організацію виконання ухвали доручити слідчому в цьому кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали доручити процесуальному прокурору в цьому кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді