Справа № 283/2070/24
Провадження №1-і/283/6/24
У Х В А Л А

06 вересня 2024 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у порядку ч. 4 ст. 107 КПК України клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000228 від 08.06.2024,

ВСТАНОВИВ:

03.09.2024 власник майна звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, в обґрунтування якого зазначив, що 08.06.2024 близько 10:30 на автодорозі Термахівка-Малин-Черняхів, поблизу с. Нянівка Коростенського району Житомирської області, відбулась ДТП за участю автопотяга у складі сідлового тягача марки "VOLVO" моделі "FH 12.420", д.р.н. НОМЕР_1 , та напівпричепа марки "LECINENA", д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .За даним фактом 08.06.2024 СВ ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області внесені відомості до ЄРДР № 0000228та розпочато досудове розслідування за ознаками, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

31.07.2024 заступником начальника СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000228 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Слідчим суддею Малинського районного суду Житомирської області було накладено арешт на сідловий тягач марки "VOLVO" моделі "FH 12.420", д.р.н. НОМЕР_1 та напівпричеп марки "LECINENA" р.н. НОМЕР_2 .

Зважаючи на викладене, підстави для подальшого арешту на сідловий тягача та напівпричепа відсутні.

Заявник у судове засідання не з`явився, у клопотанні просив проводити розгляд справи без його участі, клопотання про скасування арешту задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, заяв, клопотань та заперечень не подавав.

Перевіривши надані матеріали та дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 1 КПК встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК).

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна (постанова ОП ККС від 15.04.2024 № 554/2506/22).

Оскільки постановою заступника начальника СВ ВП №1 Коростенського РУП від 31.07.2024 кримінальне провадження № 0000228 від 08.06.2024 закрито за відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, то вилучене майно втратили статус речового доказу, а ухвала слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 11.06.2024 припинила свою дію на підставі ч. 4 ст. 132 КПК України, відтак визначене у клопотанні заявника майно перебуває у володінні органу досудового розслідування без належної правової підстави.

Таким чином, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно є безпідставним та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.132, 174 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000228 від 08.06.2024 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1