УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 Справа №607/19350/24 Провадження №1-кп/607/1928/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане в кримінальному провадженні №0001654 від 05.07.2024, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернопіль, українки, громадянки України, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, незаміжньої, у відповідності до ст. 89 КК України не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на стадії судового розгляду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001654 від 05.07.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України.

10.12.2024 під час судового розгляду даного кримінального провадження прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 на 60 днів. Клопотання мотивовано наявністю, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків у вказаному кримінальному провадженні, які щодо ОСОБА_4 були встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, зокрема, ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення. На думку прокурора, тяжкість інкримінованих ОСОБА_4 злочинів, зокрема кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного законного джерела доходу, визначеного місця проживання в м. Тернополі, а також характеризуючі дані на її особу, свідчить про наявність на даний час вказаних вище ризиків у цьому кримінальному провадженні. Зазначені обставини в сукупності свідчать про те, що подальше тримання ОСОБА_4 під вартою є виправдане та жоден із менш суворих запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , її захисник адвокат ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доводи прокурора та думку інших учасників кримінального провадження, надавши оцінку доводам сторони обвинувачення, викладеним у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За змістом ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0001654, дані про яке 05.07.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.08.2024 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк до 23 год. 59 хв. 19.10.2024. Надалі, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.10.2024 ОСОБА_4 продовжено строк дій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14.12.2024.

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченій та суворість передбаченого покарання, у разі визнання її винуватою, а також доведення прокурором в судовому засіданні існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини свідчать про можливість обвинуваченої ОСОБА_4 переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, що може перешкодити встановленню істини у даному кримінальному провадженні. Наведені обставини, які встановлені та доведені під час досудового розслідування кримінального провадження, які обґрунтовували застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою та продовження щодо неї строку дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, на даний час не змінилися.

Доказів існування інших обставин, що виникли після прийняття рішення слідчим суддею про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , які б свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, стороною захисту суду не надано.

Отже, на даний час наявні достатні підстави вважати, що стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, будь-яких даних про зменшення чи відсутність вказаних ризиків, а відтак і наявність підстав для застосування стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Крім цього, суд оцінює й суворість можливого покарання та визнає за реальну небезпеку можливість ухилення обвинуваченої ОСОБА_4 від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Вказані обставини судом враховані при розгляді клопотання прокурора, а відтак розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням наведених обставин, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Крім того, судом враховується й те, що вирішуючи питання про продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченої, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

За наведеного та враховуючи, що строк дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 спливає 14.12.2024, втім закінчити розгляд кримінального провадження №0001654 до вказаного строку є неможливим з об`єктивних причин, підстави для продовження запобіжного заходу обвинуваченій, зазначені слідчим суддею, продовжують існувати на даний час, враховуючи тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченій ОСОБА_4 та суворість передбаченого покарання, у разі визнання її винуватою, а також продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченій строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

За таких обставин, клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 199, 331, 336, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Судове засідання з розгляду кримінального провадження №0001654 від 05.07.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України, відкласти на 14 год. 30 хв. 20.12.2024.

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України, на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 год. 59 хв. 07.02.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченій та направити начальнику ДУ "Чортківська УВП (№26)".

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченою, в той же строк, але з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1