Справа № 442/5375/24
Провадження № 1-кп/442/270/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич заяву ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, про відвід прокурора,

з участю сторін: прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівській області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України.

На день розгляду справи на адресу суду поступила заява, яка підписана обвинуваченою ОСОБА_3 про відвід прокурора.

Заява мотивована тим, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто заінтересований в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Прокурор ОСОБА_4 , 17.10.2024. в судовому засіданні діяла упереджено, оскільки зверталась до суду з клопотанням про вжиття заходів до неї та її захисника, адвоката ОСОБА_6 щоб вони не погрожували та не чинили тиску в судовому засідання на свідка, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому її поведінка та поведінка її захисника не надавала жодних підстав прокурору звертатися до суду з таким клопотанням. Прокурор діяла безпідставно, що свідчить про її упереджене відношення та особисту заінтересованість в результатах кримінального провадження з огляду на передчасні численні її висловлювання суду, в тому числі, про її винуватість, зважаючи на те. що судом ще не завершено дослідження доказів (лише допитано потерпілу та оглянуто запис відеоспостереження), і суд ще не перейшов до дебатів.

Таким чином, поведінка прокурора підчас розгляду даної справи свідчить про перешкоджання суду, повно, всебічно і неупереджено дослідити обставини справи та прийняти рішення, з чого слідує порушення прокурором загальних засад кримінального провадження, а саме: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Оскільки наведені факти, що викликають сумнів в неупередженості прокурора ОСОБА_4 та її особисту заінтересованість, як підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду, то згідно вимог ч. 4 ст. 80 КПК України подання заяви про відвід прокурора допускається й після початку судового розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала подану заяву, просила її задоволити.

Адвокат ОСОБА_6 , який здійснює захист інтересів обвинуваченої ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подану заяву з підстав, які в ній викладені. Вказав, що прокурор висловлює свою агресивну поведінку щодо його підзахисної, що викликає сумніви в її неупередженості, та чинить тиск на захист.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти поданої заяви, вважає відвід невмотивованим. Вона як державний обвинувач належним чином виконує свої обов`язки щодо підтримання обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_3 . В судовому засіданні під час огляду запису відео спостереження вона акцентувала суду на докази, які здобуті в ході досудового розслідування. Жодного тиску на захисника та обвинувачену вона не здійснює, скарг в дисциплінарні органи адвокатури на захисника вона не подавала, натомість в поданій заяві про її відвід відображено суто суб`єктивне бачення обвинуваченої та її захисника. Вважає заявлений відвід безпідставним та просила відмовити в його задоволенні.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що при вирішенні заявленого відводу вона покладається на думку суду, вона не є родичем жодного з учасників процесу, однак під час розгляду даної справи в неї складається враження, що саме вона винна в тому, що при захисті порушених прав своєї неповнолітньої доньки, обвинувачена перебуває під судом..

Суд заслухавши пояснення обвинуваченої, її захисника, прокурора Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області, потерпілої, приходить до наступних висновків.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких прокурор, підлягає відводу визначений ст. 77 КПК України.

У відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, визначено одну з підстав для застосування відводу прокурора - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

При цьому, вдаючись в аналіз вищезгаданої норми, безумовною підставою для відводу прокурора, є його особиста зацікавленість в ході здійснення судового розгляду.

Згідно ч.5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях ОСОБА_8 проти України, Ходорковський проти Росії, структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати прихований мотив, а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Разом з тим, обставин, за наявності яких прокурор підлягала би безумовному відводу, при розгляді заяви про відвід судом не встановлено і заявником не доведена наявність обставин, які би викликали сумніви в неупередженості прокурора.

Те, що ОСОБА_3 внаслідок суб`єктивного тлумачення норм діючого законодавства, не згідна з процесуальними діями прокурора не свідчить про її упередженість та необ`єктивність та як наслідок, не тягне за собою усунення від участі в рамках даного кримінального провадження та не є підставою для її відводу в розумінні приписів ст. 77 КПК України.

З урахуванням викладеного суд вважає, що заява про відвід прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.1, 2, 7-11, 36, 77, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід прокурора - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 21.11.2024 року о 10 год. 00 хв..

Суддя ОСОБА_9