Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/4640/24
номер провадження 1-кс/695/1117/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

володільця майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, яке внесено 06.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002117 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002117 від 06.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Золотоніської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002117, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що

06.12.2024 року близько 06 год. 20 хв. водій автомобіля марки «Renault Trafic», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », ОСОБА_4 , рухаючись по проїзній частині вулиці Героїв Маріуполя, під час виконання маневру повороту ліворуч на Т-подібному перехресті вулиць Героїв Маріуполя та Троїцька у м. Золотоноша, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який переходив проїзну частину вул. Троїцька, зліва на право відносно напрямку руху автомобіля поза межами пішохідного переходу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді вивиху правого плеча.

06.12.2024 року старшим слідчим СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 проведено огляд місця події на Т-подібному перехресті вулиць Героїв Маріуполя та Троїцька у м. Золотоноша, під час якого було вилучено: автомобіль марки «Renault Trafic», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який має пошкодження, отримані внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та який вилучено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль марки «Renault Trafic», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » на праві приватної власності належить гр. ОСОБА_7 , жительці с. Гладківщина Золотоніського району Черкаської області, та перебуває у фактичному володінні та користуванні гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 06.12.2024 вилучений в ході огляду місця події транспортний засіб речовим доказом у кримінальному провадженні.

Про важливість вказаного речового доказу свідчить те, що він зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З урахуванням вищевикладеного, з метою забезпечення кримінального провадження, недопущення зміни, перетворення, знищення, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, необхідністю проведення з вказаним транспортним засобом відповідних експертиз, орган досудового розслідування вважає за доцільне накласти арешт на: автомобіль марки «Renault Trafic», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 та перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор на задоволенні клопотання наполягав повністю, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та вказуючи, що із вказаними речовими доказами необхідно провести ряд слідчих дій, зокрема експертиз, а тому вказані заходи є необхідними для запобігання можливості пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення чи передачі вказаного майна.

Володілець автомобіля ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Треті особи, щодо майна яких вирішується питання про арешт у судове засідання не прибули, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали слідчий суддя зазначає про таке.

Згідно ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Золотоніської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002117, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 06.12.2024 близько 06 год. 20 хв.

Під час проведення огляду місця події органами досудового розслідування було виявлено та вилучено автомобіля марки «Renault Trafic», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який має пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що стверджується змістом протоколу огляду місця ДТП від 06.12.2024р.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 встановлено, що автомобіль марки «Renault Trafic», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , жительці с. Гдладківщина Золотоніського району Черкаської області та перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_1 , що стверджено останнім у судовому засіданні.

Постановою слідчого від 06.12.2024 виявлений та вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України - заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що вказаний вище транспортний засіб є тимчасово вилученим майном, має доказове значення у даному кримінальному провадженні та може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки містить на собі пошкодження та сліди, що виникли внаслідок ДТП, тобто є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та відповідає вимогам ст. 98 КПК України. Крім того, слідчий суддя враховує, що вказаний транспортний засіб необхідний для проведення відповідних судових експертиз, методика проведення яких передбачає надання експертам для дослідження відповідних об`єктів, у даному випадку автомобіля «Renault Trafic», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », у тому стані, який він мав на момент огляду місця події.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст.98 КПК України.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя проходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає до задоволення повністю.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Порядок зберігання арештованого майна визначено положеннями «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

У рамках кримінального провадження №0002117 від 06.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події на Т-подібному перехресті вулиць Героїв Маріуполя та Троїцька у м. Золотоноша в період часу із 07 год. 00 хв. по 08 год. 24 хв. на автомобіль марки «Renault Trafic», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 та перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_4 , із забороною його відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання прокурором.

Копію ухвали направити власнику майна та володільцю.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1