У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 за погодженням прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000321 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14 червня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 240-1 КК України КК України, про арешт майна, -

встановив:

11 жовтня 2024 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 за погодженням прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 від 14 червня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 240-1 КК України КК України, про арешт майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб, у складі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та інших на даний час невстановлених осіб, маючи єдиний умисел на незаконне придбання, зберігання, з метою збуту та збут психотропних речовин мешканцям м. Ужгород Закарпатської області, в тому числі із метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 за № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995 за № 62/95-ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України за № 188 від 01.08.2000, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 за № 770, за невстановлених на даний час досудовим розслідуванням обставин, починаючи з грудня місяця 2023 року, діючи на території м. Ужгорода, з метою досягнення запланованого результату та незаконного збагачення, здійснювали заборонені операції в сфері обігу психотропних речовин.

При цьому, з метою недопущення викриття своїх злочинних дій, останні застосовували заходи конспірації, яких дотримувались всі учасники даної групи, а саме у телефонних розмовах між собою, не називаючи дійсної назви психотропної речовини, сум грошових коштів, пакунків, у яких вони її зберігали та у подальшому збували заборонені речовини, використовували різного роду «жаргонні» назви психотропних речовин, їх об`єми, способи пакування, їх вартість, розуміючи, що мова йде про психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін.

Зокрема, ОСОБА_5 на виконання вищевказаного єдиного злочинного умислу зазначеної групи осіб, у складі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та інших на даний час невстановлених осіб, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, місце та час, отримав від невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи, з метою збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, чим самим здійснив незаконне придбання, після чого вказану речовину, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, а також заздалегідь знаючи, що дані речовини є психотропними речовинами, які знаходяться у незаконному обігу на території України та є забороненими, незаконно зберігав з метою збуту за місцем свого фактичного проживання, а саме в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , до моменту коли 16.09.2024 в період часу з 06.48 год по 07.33 год. працівниками поліції було проведено санкціонований судом обшук, в ході якого було виявлено та вилучено шість зіп - пакетів та п`ять згортків фольги із психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 0,5844 г, та особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, PVP загальною масою 1,1899 г, що згідно Таблиці 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010), відноситься до невеликих розмірів.

16.09.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ужгород, Закарпатської області, громадянин України, українець за національністю, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий за ч. 1 ст. 309 КК України , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.09.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема:

1.протоколом за результатами здійснення НСРД у виді аудіо-відеоконтрою особи відносно ОСОБА_5 від 10.07.2024;

2.протоколом за результатами здійснення НСРД у виді аудіо-відеоконтрою особи відносно ОСОБА_5 від 10.07.2024;

3.протоколом за результатами здійснення НСРД у виді аудіо-відеоконтрою особи відносно ОСОБА_5 від 09.09.2024;

4.протоколом за результатами здійснення НСРД у виді аудіо-відеоконтрою особи відносно ОСОБА_5 від 09.09.2024;

5.протоколом за результатами здійснення НСРД у виді візуального спостереження за особою відносно ОСОБА_5 від 09.09.2024.

6.висновками експертиз, протоколом обшуку та іншими доказами, що у своїй сукупності підтверджують обґрунтованість підозри.

Відповідно до реєстраційної картки ТЗ за підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності рухомого майна зареєстровано на транспортний засіб «AUDI 100», реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, 1988 року випуску, VIN: НОМЕР_3 .

Приймаючи до уваги викладене, а також з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та ефективного здійснення досудового розслідування необхідно накласти арешт на транспортний засіб «AUDI 100», реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, 1988 року випуску, VIN: НОМЕР_3 з метою можливості конфіскації майна як виду покарання та спеціальної конфіскації майна особи.

Разом з цим, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за тяжкістю покарання, яке йому загрожує, по статті 307 частини 2 Кримінального кодексу, позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником транспортного засобу «AUDI 100», реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, 1988 року випуску, VIN: НОМЕР_3 виникає необхідність у арешті даного майна з метою можливості конфіскації майна як виду покарання та спеціальної конфіскації майна особи, в разі доведення вини останнього у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, проте слідчий подав заяву, в якій просить провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі та клопотання задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання розглядається за відсутності власника майна - підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення арешту майна.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність його задоволення виходячи із наступного.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч.1 ст.173 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 від 14 червня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч. 1 ст.263, ч.1 ст.204, ч. 1 ст. 240-1 КК України КК України, про арешт майна.

У вказаному кримінальному провадженні, 17.09.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.п.2, 3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, з метою забезпечення спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Санкція ч.2 ст.307 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до реєстраційної картки ТЗ за підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на транспортний засіб «AUDI 100», реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, 1988 року випуску, VIN: НОМЕР_3 .

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, слідчому судді доведено необхідність такого арешту майна з метою можливості спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання передбачених ч.2 ст.170 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання слідчого слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, яке на праві приватної власності зареєстроване за підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на транспортний засіб «AUDI 100», реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, 1988 року випуску, VIN: НОМЕР_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1