Справа № 760/5116/24
Провадження № 1-кс/760/2739/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000596 від 28 лютого 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000596 від 28 лютого 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме:

-шапку чорного кольору, поміщено до спец пакету НПУ №EXP0334480;

-джинси чорного кольору, поміщено до спец пакету НПУ №EXP0317013;

-балаклаву чорного кольору, поміщено до спец пакету НПУ №4517039;

-шарф (баф) синього кольору, поміщено до спец пакету НПУ №EXP0316741;

-шарф чорного кольору, поміщено до спец пакету НПУ №4517038;

В обґрунтування клопотання зазначила, що у провадженні слідчого відділу Солом?янського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000596 від 28.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.02.2024 року приблизно о 19:22 год. невстановлена особа, перебуваючи в приміщенні "Швидко гроші", яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито, в умовах воєнного стану на території Украни, відкрито заволоділа грошовими коштами у сумі 23485 грн, які належать ТОВ «Споживчий центр».

28 лютого 2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст. 208 КПК затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28 лютого 2024 року слідчим Солом`янського УП ГУ НІ у м. Києві на підставі ч.3 ст.233 КПК України враховуючи невідкладний випадок, пов`язаний з виявленням та фіксацією відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, приймаючи до уваги, що дану слідчу дію необхідно провести відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу, та у розумні строки, беручи до уваги повноту процесуального розслідування було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер витягу 188397165) належить ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено:

-шапку чорного кольору, поміщено до спец пакету НПУ №EXP0334480;

-джинси чорного кольору, поміщено до спец пакету НПУ №EXP0317013;

-балаклаву чорного кольору, поміщено до спец пакету НПУ №4517039;

-шарф (баф) синього кольору, поміщено до спец пакету НПУ №EXP0316741;

-шарф чорного кольору, поміщено до спец пакету НПУ №4517038.

В порядку ст. 98 КПК України зазначене вище майно постановою слідчого СВ Солом?янського УП ГУ НП в м. Києві було визнане речовими доказами по кримінальному провадженню №0000596 від 28.02.2024.

Вищевказане майно, відповідно до п.3 ч.1 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення.

З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, - оскільки його незастосування може призвести до зникнення, заміни, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

В даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що в разі повернення вилученого без накладення арешту, може призвести до втрати речових доказів, шляхом його знищення, приховування або псування до завершення досудового слідства, що призведе до неможливості проведення слідчих дій та повного, об?єктивного, всебічного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні.

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить проводити розгляд клопотання без його участі, клопотання про арешт майна задовольнити, до того ж, зазначено, що в клопотанні слідчого зроблено описку, а саме помилково зазначено, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, тоді як вилучене майно є речовими доказами. Які зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Власник майна - підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч.1 ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як визначено ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 28.02.2024 року шапку чорного кольору, поміщено до спец пакету НПУ №EXP0334480; джинси чорного кольору, поміщено до спец пакету НПУ №EXP0317013; балаклаву чорного кольору, поміщено до спец пакету НПУ №4517039;

шарф (баф) синього кольору, поміщено до спец пакету НПУ №EXP0316741; шарф чорного кольору, поміщено до спец пакету НПУ №4517038 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000596 від 28 лютого 2024 року, оскільки дані речі містять на собі сліди злочину.

Враховуючи правові підстави для накладення арешту на майно, яке вилучено під час проведення обшуку 28 лютого 2024 року за адресою: АДРЕСА_3 , слідчий суддя приходить до висновку, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки вилучені предмети зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а вказане вище тимчасово вилучене майно - арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Таке втручання в право власників майна на мирне володіння своїм майном є законним, переслідує суспільний інтерес, а також є пропорційним визначеним цілям. На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (користувача) майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити .

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000596 від 28 лютого 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, вилучене 28 лютого 2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме на:

-шапку чорного кольору, поміщену до спец пакету НПУ №EXP0334480;

-джинси чорного кольору, поміщені до спец пакету НПУ №EXP0317013;

-балаклаву чорного кольору, поміщену до спец пакету НПУ №4517039;

-шарф (баф) синього кольору, поміщену до спец пакету НПУ №EXP0316741;

-шарф чорного кольору, поміщену до спец пакету НПУ №4517038;

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Солом`янського районного

суду міста Києва ОСОБА_1