ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3206/24 Справа № 205/7868/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження №0000467 від 20 липня 2023 року щодо ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , поданою на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Котовськ Одеської області, має громадянство України, раніше не був засуджений, мешкає АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, із призначенням покарання у вигляді штрафу у дохід держави, у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1020 грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 , 15 липня 2023 року, приблизно о 19 годині, разом з потерпілим ОСОБА_9 , перебували біля буд. АДРЕСА_1 , де у обвинуваченого, на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, виник злочинний умисел на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_7 , в той же день та час, перебуваючи у зазначеному вище місці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачуючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи спричинити потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження, перебуваючи у безпосередній близькості до потерпілого, стоячи напроти нього, тримаючи у правій руці наполовину заповнену рідиною скляну пляшку, об`ємом 0,5 л., наніс потерпілому дном зазначеної пляшки один удар навідмах у область обличчя, а саме: внутрішнього краю лівої брови та верхньої частини носу, від якого ОСОБА_9 дезорієнтувався та впав спиною на поверхню землі.

У результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: двох забійних ран в ділянці лівої брови, двох синців в ділянці лівої лопатки та лівого плеча, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить про скасування вироку суду на підставі невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та закриття кримінального провадження щодо його підзахисного ОСОБА_7 на підставі п. 3 ч.1 ст. 284 КПК України.

Зауважує, що, на його думку, встановлені судом обставини не підтверджуються змістом пояснень, які обвинувачений та потерпілий надали суду, а саме - про причини виникнення конфліктної ситуації між сторонами, характер дій потерпілого, який хватав ОСОБА_7 за одяг, у результаті чого обвинувачений вимушений був захищатись і, можливо, наніс ОСОБА_9 удар пляшкою по голові, від чого потерпілий впав та ударився головою об паркан або хвіртку.

Захисник стверджує, що такі тілесні ушкодження потерпілий ОСОБА_9 міг отримати як під час конфлікту, коли обвинувачений відштовхував його від себе, так і від падіння. Вважає, що суд, відповідно до приписів ч.4 ст.95 КПК України, не вправі був обґрунтовувати своє рішення поясненнями, наданими потерпілим ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_10 під час слідчого експерименту від 21.07.23 року за їх участю, адже, по суті, це є показаннями особи, наданими слідчому та прокурору.

Крім того, захисник вважає, що суд не звернув увагу на ту обставину, що пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 щодо нападу на нього потерпілого ОСОБА_9 підтверджені показами свідка ОСОБА_11 , яка підтвердила, що ОСОБА_9 вийшов із автівки, почав хапати ОСОБА_7 за одяг і почалась штовханина, після чого потерпілий впав, потів вставав і висловлювався у бік обвинуваченого нецензурною лайкою, а на чолі вже була видна кров.

Під час апеляційного перегляду:

- захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та просили скасувати вирок і закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України;

- прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 заперечувала проти доводів апеляційної скарги захисника,

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Судове рішення повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України щодо законності (ухваленим компетентним судом згідно із нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом), обґрунтованості (ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України) та умотивованості (наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення).

Положеннями ч.1 ст.91 КК визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Серед іншого у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК у разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку зазначаються, у тому числі, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченій. Тому наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Як убачається із змісту ухваленого вироку, судом першої інстанції вимоги діючого закону не виконані, оскільки суд, розглядаючи матеріали провадження, допустив неповноту розгляду, що, у свою чергу, призвело до невідповідності ухваленого рішення фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , 15 липня 2023 року, приблизно о 19 годині, разом з потерпілим ОСОБА_9 , перебували біля буд. АДРЕСА_1 , де у ОСОБА_7 , на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, виник злочинний умисел на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень. В той же день та час, ОСОБА_7 , перебуваючи у зазначеному вище місці, діючи умисно, перебуваючи у безпосередній близькості до потерпілого ОСОБА_9 , стоячи напроти нього, тримаючи у правій руці наполовину заповнену рідиною скляну пляшку, об`ємом 0,5 л., наніс потерпілому дном зазначеної пляшки один удар навідмах у область обличчя. У результаті чого потерпілому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: двох забійних ран в ділянці лівої брови, двох синців в ділянці лівої лопатки та лівого плеча, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Усі дії ОСОБА_7 охоплені (як у вироку суду, так і у обвинувальному акті) єдиною правовою кваліфікацією за ч.2 ст.125 КК України як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_9 .

Суд у переліку доказів, які, на його думку, свідчать про доведеність провини ОСОБА_7 , послався на пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_11 , на протоколи слідчих експериментів від 21 липня 2023 року за участю потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_10 , які вказали на обставини спричинення обвинуваченим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілому, а також на висновок судово-медичної експертизи № 2258е від 24 липня 2023 року, відповідно до якого потерпілому ОСОБА_9 спричиненні тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таки, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Так, з висновку експерта вбачається, що у потерпілого ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: дві забійні рани в ділянці лівої брови, два синця в ділянці лівої лопатки та лівого плеча, що спричинені від не менш трьох дій тупого (тупих) твердого предмету (предметів). Тож, у потерпілого ОСОБА_9 наявні тілесні ушкодження, які не відображають на собі конструктивних властивостей травмуючого предмету, тому конкретизувати його неможливо, оскільки таким могла бути й скляна пляшка, або інший тупий твердий предмет, що має аналогічні травмуючи властивості. Також, зазначено, що забій рани лівої брови не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту, синець лівої лопатки та лівого плеча могли виникнути при падінні з висоти власного зросту, після наданого тілу прискорення (удар в область обличчя зліва)

Судом першої інстанції не було з`ясовано у повній мірі від яких травмуючих предметів були спричиненні тілесні ушкодження, а саме дві забійні рани в ділянці лівої брови, потерпілому ОСОБА_9 , від скляної пляшки, або від тупого твердого предмету. Оскільки, експертом зазначено, що забій рани лівої брови не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту, а обвинувачений ОСОБА_7 під час допиту в судовому засіданні пояснив, що тілесні ушкодження потерпілий ОСОБА_9 отримав не від його удару, а в наслідок падіння та удару головою об паркан або хвіртку.

Окрім того, не з`ясовано походження тілесних ушкоджень - синців, які маються на лівій лопатці та лівому плечі потерпілого ОСОБА_9 , а саме чи мають вони прямий зв`язок з подіями, які мали місце під час конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_9 . Оскільки, відповідно до висновку експерта, зазначені тілесні ушкодження могли виникнути при падінні з висоти власного зросту, після наданого тілу прискорення (удар в область обличчя зліва).

Тож, судом в повній мірі не було з`ясовано, як саме потерпілий ОСОБА_9 та за яких обставин, останній отримав тілесні ушкодження, оскільки із показів обвинуваченого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 , які були надані суду під час судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 наніс один удар скляною пляшкою потерпілому ОСОБА_13 , яку він тримав у руці, а з висновку експерта вбачається, що потерпілому ОСОБА_13 , тілесні ушкодження були спричиненні як не менш від трьох дій тупого (тупих) твердого предмету (предметів). Як вбачається з показів потерпілого ОСОБА_9 , які він надав в судому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_7 , наніс йому удар скляною пляшкою, яку останній тримав у руці, в область носа та лівої брови, в результаті чого він втратив орієнтацію та впав на землю.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не перевірені та не умотивовані належним чином дії потерпілого ОСОБА_9 ; не надано належної оцінки медичним документам, які були надані обвинуваченим ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження, щодо стану його здоров`я; не надано належної оцінки механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , які зазначені у висновку № 2258е від 24 липня 2023 року; не було з`ясовано від яких саме травмуючих предметів потерпілий ОСОБА_13 , отримав тілесні ушкодження. Оскільки, потерпілий ОСОБА_9 міг отримати наявні тілесні ушкодження як під час конфлікту, коли обвинувачений відштовхував його від себе, так і від падіння.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне, діючи на підставі пп.1,2 ч.1 ст. 409,410,411 КПК України, скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд, під час якого суду першої інстанції належить дати належну оцінку діям потерпілого ОСОБА_9 , перевірити, виходячи із зазначених у ст.ст.84-86 КПК України критерію належності та допустимості зібраних доказів; перевірити зазначений у обвинувальному акті механізм спричинення потерплому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та їх локалізацію, допитавши у судовому засіданні, за необхідності, експерта; провести слідчий експеримент за участю обвинуваченого ОСОБА_7 ; перевірити та дати належну оцінку медичним документам, які були надані обвинуваченим ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження та ухвалити законне, належним чином умотивоване, судове рішення за підсумками проведеного судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.405,407,409.418 та 419 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України скасувати із призначенням нового судового розгляду матеріалів кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4