Єдиний унікальний номер 728/261/24
Номер провадження 1-кп/728/56/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року Бахмацький районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з Дарницького районного суду м. Києва) та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмач кримінальне провадження за № 0000010 від 11.01.2024 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ошмяни республіки Білорусь, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, пенсіонера, одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, інваліда 3-ї групи, раніше не судимого,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10.01.2024 року близько 18:30 години ОСОБА_6 , знаходячись у квартирі за АДРЕСА_3 , під час раптово виниклого конфлікту на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи в залі зазначеної квартири, долонею своєї правої руки наніс один удар в область обличчя потерпілого ОСОБА_4 , у результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми, яка виражалась струсом головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткотривалий розлад здоров`я, строком не більше 21 дня.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не визнав і пояснив, що в квартирі за АДРЕСА_3 , яка належить його дружині ОСОБА_8 , а матері ОСОБА_4 , між ним та ОСОБА_4 виник конфлікт, оскільки ОСОБА_4 звинуватив його у зберіганні гранати у вказаній квартирі. Внаслідок цього конфлікту він наніс ОСОБА_4 долонею ляпаса в обличчя один раз. З тяжкістю тілесних ушкоджень, нанесених ОСОБА_4 , не погоджується, оскільки удару завдав з невеликою силою. Зазначив, що є майстром спорту по троєборству. За вказаною адресою приїхав за викликом поліцейських з приводу виявлення гранати в кімнаті. Заявлений потерпілим цивільний позов не визнав. Просив виправдати його, оскільки його дії не є кримінально караними діяннями. Вважає, що це адміністративне правопорушення.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, його вина підтверджується наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив факт нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та пояснив, що 10.01.2024 року біля 18.30 год прийшов у квартиру за АДРЕСА_3 , яка належить його матері ОСОБА_8 . Помітив на шафі незрозумілий пакунок. Викликав поліцейських, піротехніків. Згодом приїхав ОСОБА_6 , вдарив його долонею у висок із великою фізичною силою. Після удару в нього запаморочилося в голові, йому викликали швидку допомогу та була надана медична допомога. Внаслідок нанесених тілесних ушкоджень лікувався, витрачав кошти на ліки. Заявлений цивільний позов про стягнення моральної шкоди підтримав і просив задовольнити його. Моральну шкоду та її розмір 30000 грн обґрунтовує тим, що внаслідок винних дій ОСОБА_6 йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю, душевних стражданнях, неможливістю певний час займатися підприємницьою діяльністю, вести ділові переговори. Просив призначити обвинуваченому покарання згідно з законом.

Свідок ОСОБА_9 , яка доводиться дружиною потерпілому, в судовому засіданні пояснила, що 10.01.2024 біля 18.30 год перебувала у квартирі за АДРЕСА_3 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 . В квартиру прийшов ОСОБА_6 , який з`ясовував належність гранти, яку виявили у квартирі, та вдарив ОСОБА_4 один раз кулаком в обличчя. Намагався вдарити ще, але працівники поліції перешкодили. ОСОБА_4 викликали швидку допомогу. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 мав проблеми зі здоров`ям, звертався до лікарів.

Свідок ОСОБА_10 , який працює на посаді слідчого ВП № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області в судовому засіданні пояснив, що 10.01.2024 року на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що у квартирі його матері за адресою АДРЕСА_3 виявлена граната. Він разом з іншими працівниками поліції, прибули на місце події. Через деякий час прибув ОСОБА_6 . Останній вважав, що ОСОБА_4 сам поклав гранату в квартиру, а звинуватив його. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 завдав ОСОБА_4 удару правою рукою в обличчя. Хтось із присутніх викликав швидку і ОСОБА_4 надали медичну допомогу.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується також:

- рапортом чергового ВП № 1 (м.Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області від 10.01.2024 року, відповідно до якого за наслідками перевірки встановлено, що 10.01.2024 року о 18 год. 26 хв за адресою АДРЕСА_4 вітчим ОСОБА_6 завдав незначних тілесних ушкоджень своєму пасинку ОСОБА_4 ; останній звертався до лікарні; відібрано письмову заяву з приводу отриманих тілесних ушкоджень (а.к.в. 8);

- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.01.2024 року, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_4 10.01.2024 о 18 год 50 хв звертався до № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області та повідомив наступні обставини: 10.01.2024 року о 18 год 26 хв за адресою АДРЕСА_5 , на ґрунті раптово виниклих відносин, вітчим ОСОБА_6 , 1961 роу народження, житель АДРЕСА_2 , вдарив кулаком в обличчя, спричинивши при цьому тілесні ушкодлження (а.к.п. 10);

- висновком експерта за № 13 від 16.01.2024 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мало місце тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми, яка виражалася струсом головного мозку, в утворенні якого могла мати місце одно або неоднократна (не менше двох), дія тупого чи тупих предметів по ударно- струсовому механізму. За ступенем тяжкості вказане тілесне ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткотривалий розлад здоров`я, строком не більше 21 дня; виставлений у наданих медичних документах діагноз «Забій м`яких тканин обличчя» не підтверджений будь-якими об`єктивними клінічними даними; при здійсненні оцінки ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не брався (а.к.п. 22-23);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.01.2024 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , в ході якого останній показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень, та фототаблицею до нього ( а.к.п. 29-30).

Проаналізувавши вищенаведені докази разом з матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями, які виразилися в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_6 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує характер вчиненого кримінального проступку, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружений, утриманців не має, є особою з інвалідністю 3 групи, вину не визнав, добровільно не відшкодував заподіяної шкоди потерпілому.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_6 негативних характеристик не має.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При цьому, суд не вбачає у даному випадку щирого каяття, як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , яка вказана у обвинувальному акті, оскільки останній своєї вини під час розгляду справи у суді не визнав, виправдовував свій вчинок неправомірними діями ОСОБА_4 , заподіяної шкоди добровільно не відшкодував, що свідчить про неусвідомлення останнім небезпечності та наслідків вчиненого ним діяння.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, визначивши його в максимальному розмірі, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно - небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального Кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, що визначено ч. 5 ст. 128 КПК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка зазнала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За приписами п.п.3, 5,9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (Постанова) за № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення в сумі 30000 грн підлягає частковому задоволенню, в розмірі 20000 грн.

При її визначенні, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд враховує, що вказаний її розмір є адекватним тим моральним стражданням і переживанням, яких зазнав потерпілий у результаті заподіяння йому тілесних ушкодження обвинуваченим.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним і документально підтверджені процесуальні витрати.

До процесуальних витрат відповідно до п.1 ч.1 ст. 118 КПК України відносяться витрати на правову допомогу.

З урахуванням положень ч. 5 ст. 128 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 витрати на правову допомогу, здійснену адвокатом ОСОБА_5 в розмірі 7000 грн за надання консультацій, складання позовної заяви і участю адвоката в судовому засіданні в якості представника потерпілого та цивільного позивача, які понесені потерпілим та підтверджені документально квитанцією до прибуткового касового ордера б/н від 11.01.2024 року, договором про надання правової допомоги від 11.01.2024 року та детальним описом виконання робіт на виконання умов договору від 11.01.2024 року (а.с. 41-43).

Речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Зобов`язати ОСОБА_6 сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення на суму 30000 грн 00 коп задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 20 000 (двадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 7000 (сім тисяч) грн в рахунок повернення понесених витрат на правову допомогу, а всього стягнути 27 000 (двадцять сім тисяч) грн 00 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та його захиснику, потерпілому та його представнику, прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1