Провадження №1-кп/243/1037/2024
Справа №243/8970/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №0003199 від 30.08.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бачманівка Славутського району Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, старшого солдата, який перебуває у розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжено та який діє на теперішній час.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №81 від 01 жовтня 2020 року ОСОБА_4 із військовим званням «старший солдат», зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та визнано таким що справу та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 в розумінні вимог ст.ст. 18, 19, 22, 401, диспозиції ст. 407 КК України, є військовослужбовцем, тобто суб`єктом вказаного злочину та останньому було достеменно відомо про обов`язок несення військової служби у час воєнного стану.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проте, старший солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №167 від 16.06.2023 старшого солдата ОСОБА_4 було відправлено на лікування до КНП «Лозівська центральна районна лікарня» м. Лозова Харківської області. Також, відповідно до вищевказаного наказу старшого солдата ОСОБА_4 було увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 з 16 червня 2023 року.

Так, 24 червня старший солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, мотивуючи це небажанням їх виконувані та приймати участь у бойових діях на певний період, вирішив не з?явитись без поважних причин на службу після стаціонарного лікування до розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який на той час розташовувався у АДРЕСА_2 .

Незаконно перебуваючи поза розташуванням військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Протягом всього часу незаконного перебування за межами військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_4 усвідомлюючи всю протиправність своїх дій та маючи можливість повернутися до розташування військової частини НОМЕР_2 до 25 серпня 2023 року, ніяких заходів для цього не вживав.

25 серпня 2023 року ОСОБА_4 самостійно прибув до розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який на той час розташовувався у АДРЕСА_2 , тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче кримінальне правопорушення та повідомив про свій намір повернутись на військову службу та продовжити військову службу у військовій частині.

17 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, під час дії воєнного стану вчинив вперше, добровільно звернувся із клопотанням про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби, а також наявну письмову згоду командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5 на продовження ОСОБА_4 проходження військової служби, прокурор, керуючись ч. 5 ст. 401 КК України, звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, вказуючи на наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, наполягав на його задоволенні. Зазначив, що бажає повернутися до військової частини НОМЕР_3 для подальшого проходження військової служби та виконання бойових завдань.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 був призваний на військову службу за контрактом. До кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався.

Також з`ясовано, що ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, йому роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави відповідно до вимог ч. 3 ст. 285 КПК України.

Враховуючи, що підозрюваний надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, суд вбачає підстави для задоволення клопотання прокурора.

Крім того, за положення ч.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.5 ст.401 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 370, 371, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження №0003199 від 30.08.2023 року відносно ОСОБА_4 - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили, забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 12.11.2024 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1