ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/2151/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1991/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 12 липня 2024 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000120 від 12.01.2024, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 12 липня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше був судимим:

- 06.03.2018 Харківським районним судом Харківської області за частиною 1 статті 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком один рік;

- 10.04.2018 Харківським районним судом Харківської області за частиною 2 статті 309, частини 1 статті 317, частиною 1 статті 70, частиною 4 статті 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком три роки.

- 14.05.2024 Жовтневим районним судом м. Харкова за частиною 4 статті 185 КК України до 5 років позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України, з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один).

На підставі частини 4 статті 70 КК України, з урахуванням покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.05.2024 року за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, визначено ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років три місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 відраховано з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме - з 04 квітня 2024 року.

В строк покарання ОСОБА_7 , остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховано покарання, відбуте частково за попереднім вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.05.2024 період з 14.05.2024 по день набрання останнім вироком законної сили.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Дзержиського районного суду м. Харкова від 16.01.2024 р., скасувано.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати - вартість проведення судово-товарознавчої експертизи № 1287 від 20.02.2024 у розмірі 3786 грн. 40 коп.

Речові докази: шампунь «Elseve», шампунь «Pantene», дезодорант «Old Spice», шампунь «Shauma», три дезодоранти «Old Spice», які згідно квитанції №2818 від 15.01.2023р. знаходиться в камері схову ХРУП №3 ГУНП в Х/О, після набрання вироком законної сили вирішено повернути потерпілому ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА».

СD-R диск з відеофайлом з камер відеоспостереження в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_2 ) за 11.01.2024р. в період часу з 13 год. 23 хв. до 13 год. 25 хв., що знаходиться в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах провадження.

Згідно вироку, ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що достеменно знаючи про те, що в Україні введений воєнний стан, починаючи з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України 64/2022 «Про ведення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України», вчинив умисні дії з таємного викрадення майна.

Так, 11 січня 2024 у період часу з 13:00 год., ОСОБА_7 , перебував в магазині «АВРОРА» (ТОВ «Вигідна покупка» () за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра 7, де в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Знаходячись біля торговельних стелажів, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи, з корисливих мотивів, в умовах воєнного часу, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно викрав засоби гігієни - Шампунь «Elseve» вартістю 169 грн.; Шампунь «Pantene» вартістю 119 грн.; Дезодорант «Old Spice» вартістю 88 грн.; Шампунь «Shauma» вартістю 77 грн.; Дезодорант «Old Spice» 2 од., вартістю 358 грн. за дві одиниці товару, які відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи №1287 від 20.02.2024 загальна вартість станом на 11.01.2024, становить 934 грн. 00 коп., та сховав собі в рюкзак, після чого направився у бік касової зони, тримаючи при собі, а саме в рюкзакі вищевказаний товар. В подальшому, ОСОБА_7 , пройшов касову зону, не оплативши за товар - Шампунь «Elseve»; Шампунь «Pantene»; Дезодорант «Old Spice»; Шампунь «Shauma»; Дезодорант «Old Spice» 2 од.

Після цього, ОСОБА_7 , з викраденим майном, направився до виходу з магазину, але біля виходу був зупинений охоронцем даного магазину. Таким чином, він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були припинені охоронцем магазину.

Своїми діями ОСОБА_7 , міг спричинити матеріальну шкоду потерпілому ТОВ «Вигідна покупка» () на суму 934 грн. 00 коп.

Не погодившись з зазначеним вироком, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок змінити, застосувати до призначеного покарання положення статті 69 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений вказує на те, що судом першої інстанції не враховано активне сприяння розкриттю злочину та розгляду кримінального провадження, відсутність обтяжуючих обставин, скрутне матеріальне положення, яке побудило його на вчинення злочину, наявність батьків похилого віку, які перебувають на його утриманні.

До початку апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 подали до суду письмові клопотання, щодо застосування до ОСОБА_7 положень Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886- IX від 18.07.2024 та просила закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 відповідно до положень пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали подане клопотання та просили закрити кримінальне провадження на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, думку прокурора, який не заперечував проти закриття кримінального провадження, дослідивши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких, відповідно до вимог частини 3 статті 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі частини 2 статті 394, частини 1 статті 404 КПК України, не перевіряє.

Згідно вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України, ОСОБА_7 вчинив 11 січня 2024 року, та його діями було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ТОВ «Вигідна покупка» в розмірі 934 грн.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтею 185 КК України, становить 3 028 грн (1514*2 = 3 028).

Як вбачається з вироку суду, діями ОСОБА_7 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ТОВ «Вигідна покупка» в розмірі 934 грн.

Положеннями частиною 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в частині 1 статті 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна вартість якого становить 934 грн., тобто ця сума є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 3 028 грн, суд апеляційної інстанції вважає, що, з огляду на передбачений статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи, що відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності - збільшилася, суд апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження за пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, та проти такого закриття не заперечували учасники провадження.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 12.07.2024 скасуванню, а кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України - закриттю, на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні віднести на рахунок держави, питання про речові докази вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна - скасувати.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.05.2024 за частиною 4 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Призначаючи остаточне покарання оскаржуваним вироком, суд першої інстанції визначив остаточне покарання за правилами частини 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції встановлені підстави для скасування вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 12.07.2024 та закриття кримінального провадження на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, застосування положень частини 4 статті 70 КК України є недоцільним, у зв`язку із чим вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.05.2024 стосовно ОСОБА_7 за частиною 4 статті 185 КК України підлягає самостійному виконанню.

Керуючись статтями 284, 404, 405, 407, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 12 липня 2024 року стосовно ОСОБА_7 скасувати.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України, на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України - закрити, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Дзержиського районного суду м. Харкова від 16 січня 2024 року - скасувати.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Речові докази: шампунь «Elseve», шампунь «Pantene», дезодорант «Old Spice», шампунь «Shauma», три дезодоранти «Old Spice», які згідно квитанції №2818 від 15.01.2023р. знаходиться в камері схову ХРУП №3 ГУНП в Х/О, повернути потерпілому ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА».

СD-R диск з відеофайлом з камер відеоспостереження в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_2 ) за 11.01.2024р. в період часу з 13 год. 23 хв. до 13 год. 25 хв., що знаходиться в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах провадження.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 травня 2024 року стосовно ОСОБА_7 за частиною 4 статті 185 КК України підлягає самостійному виконанню.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою в той самий строк, з моменту отримання копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: