Справа №523/7296/23
Провадження №1-в/523/279/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Суворовської окружної прокуратури м. Одеси відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про заміну призначеного покарання, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора про приведення вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 27.04.2023 року відносно ОСОБА_4 засудженого за ст. 395 КК України до покарання у вигляді арешту, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року №3342-ІХ. Вирок набрав законної сили 29.05.2023 року.

Судовий розгляд проведено за відсутністю засудженого, який до суду не з`явився, а враховуючи вимоги клопотання прокурора, в якому не ставиться питання про погіршення становища засудженого, розгляд справи за відсутності засудженого не порушує його прав.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, та просив задовольнити його в повному обсязі, замінивши невідбуту частину покарання у вигляді арешту на обмеження волі.

Дослідивши надані матеріали, віслухавши думку прокурора суд приходить до наступного.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

28 березня 2024 року набув чинності Закон України від 23 серпня 2023 року №3342-IX «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» (далі Закон 3342-ІХ), яким внесено зміни до Кримінального кодексу України, зокрема покарання у виді арешту може бути застосовано лише до військовослужбовців. Таким чином, засуджений який не є військовослужбовцем, дійсно не може на даний час відбувати покарання у виді арешту.

Законом 3342-ІХ також доповнено пунктом 23 Розділ ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, відповідно до якого з дня набрання чинності Законом засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, невідбута частина покарання має бути замінена на інший вид покарання відповідно до ст. 72 КК України.

На підставі Закону 3342-ІХ стаття 72 КК також зазнала змін, зокрема відповідно до п/п «а» п.2 ч.1 згаданої норми при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають два дні обмеження волі.

У КПК України відсутні спеціальні норми про порядок заміни покарання у випадках доповнення КК України положеннями про новий вид покарання та скороченням категорій осіб, до яких може бути застосовано покарання, яке раніше вже було закріплене у кримінальному законодавстві.

Разом з цим, п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України містить положення про те, що під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про різні сумніви й суперечності, що виникають при виконанні вироку.

З огляду на приписи п. 10 та 14 ч. 1 ст. КПК України можна дійти висновку, що суд має право вирішувати питання про заміну арешту. Відповідно, воно належить до питань, пов`язаних із виконанням вироку, порядок вирішення яких регламентовано ст. 539 КПК України, відповідно до якої питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно ч.2,3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою ст. 72 КК України.

Отже, оскільки на теперішній час покарання у виді арешту, призначено засудженому який не є військовослужбовцем скасовано, останньому слід замінити покарання у виді арешту іншим покаранням, передбаченим санкцією ст. 395 КК України, яка діяла на момент винесення вироку Суворовським районним судом м. Одеси від 27.04.2023 року, та передбачала арешт строком до шести місяців на обмеження волі, з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст. 72 КК України.

Таким чином, дослідивши надані матеріали, приймаючи до уваги зміни у законодавстві, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а вирок Суворовського районного суду м. Одеси приведенню у відповідність до вимог Закону №3342-ІХ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 72, 74, 94, 395 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси про приведення вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 27.04.2023 року, відносно ОСОБА_4 за ст. 395 КК України у відповідність до вимог Закону №3342-ІХ, - задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 27.04.2023 року у виді арешту строком 3 (три) місяці, на покарання у виді обмеження волі строком на 6 місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1