Справа № 442/6286/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/984/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_6 за ч.4 ст. 185 КК України,-

встановила:

вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 серпня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України, за якою призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71, пп. «г» п.1 ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком повністю приєднано невідбуту ОСОБА_6 частину покарання у виді 150 годин громадських робіт за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 15.04.2024 та остаточно визначено йому до відбуття покарання у виді 5 років 18 днів позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання рахувати з часу його фактичного затримання.

До вступу вироку в законну силу залишено без змін обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно вироку, судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 , 17.06.2024 орієнтовно о 23.30 год., діючи в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами, внесеними указом від 14.03.2022 №133/2022), який неодноразово продовжувався, проходячи повз житловий будинок АДРЕСА_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, вирішив умисно, в умовах воєнного стану, таємно проникнутим у будинок з метою викрадення майна потерпілого.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, проник на територію огородженого парканом домоволодіння потерпілого за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до вхідних дверей не зачинених на замок дверей житлового будинку та за допомогою дверної ручки відкрив їх та проник у вказане житло, де в одній з кімнат, з підлоги умисно, повторно, таємно викрав тример бензиновий марки «WORCRAFT» ЦПЕ52-320 вартістю 3588,90 грн., електричну дриль марки «EINHELL TC-ID 650 E» вартістю 1371,68 грн., перфоратора марки «Dnipro-M» BH-10 вартістю 3117,60 грн. та болгарку марки «Dnipro-M» GS-8 НОМЕР_1 вартістю 957 грн. Утримуючи при собі викрадене, ОСОБА_6 , залишив приміщення будинку та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 9035,78 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно в умовах воєнного стану, поєднаного із проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

На вирок суду перший заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, просить оскаржуваний вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання у виді позбавлення волі строк цілодобового домашнього арешту з 25.07.2024 до набрання вироком законної сили, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

В обґрунтування вказує, що Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань № 3342-ІХ від 23.08.2023, який набув чинності 28.03.2024, внесено зміни до ст. 72 КК України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення, домашнього арешту. Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України, домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Зазначає, що до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовувався запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту (з 25.07.2024 до набрання вироком законної сили), строк якого відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню до строку покарання у виді позбавлення волі виходячи із співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Усупереч наведеним положенням, строк цілодобового домашнього арешту судом першої інстанції не зараховано ОСОБА_6 у строк покарання у виді позбавлення волі, внаслідок чого допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

На апеляційний розгляд обвинувачений ОСОБА_6 не з`явився та про причини неявки не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому його неявка у відповідності до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора та захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданої апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань № 3342-ІХ від 23.08.2023, який набув чинності 28.03.2024, внесено зміни до ст. 72 КК України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення, домашнього арешту. Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України, домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Встановлено, що ОСОБА_6 25.07.2024 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.08.2024 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Отже, до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовувався запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту (з 25.07.2024 до набрання вироком законної сили), строк якого відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню до строку покарання у виді позбавлення волі виходячи із співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Всупереч наведеному вище, строк цілодобового домашнього арешту судом першої інстанції не зараховано ОСОБА_6 у строк покарання у виді позбавлення волі, внаслідок чого допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.407, п.п. 3, 4 ч.1 ст.409 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі скасувати або змінити вирок суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

З положень ст. ст. 418, 408, 420 КПК України вбачається, що апеляційний суд постановляє вирок тільки щодо тих засуджених (виправданих), становище яких погіршується, а щодо решти виносить ухвалу. У даній апеляційній скарзі прокурор ставить питання про зарахування ОСОБА_6 у строк покарання у виді позбавлення волі строку застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у співвідношенні - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, що не погіршує становище особи та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України є підставою для зміни вироку.

Таким чином, апеляційну скаргу першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 слід задоволити, вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_6 за ч.4 ст. 185 КК України змінити. На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання у виді позбавлення волі строк цілодобового домашнього арешту з 25.07.2024 до набрання вироком законної сили, а саме до 23.10.2024 (включно) з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 задоволити, вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_6 за ч.4 ст. 185 КК України змінити.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання у виді позбавлення волі строк цілодобового домашнього арешту з 25.07.2024 до набрання вироком законної сили, а саме до 23.10.2024 (включно) з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4