ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3676/24 Номер провадження 11-кп/814/1849/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_10 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_11 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_12 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 24 липня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000269 від 01.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, задоволено клопотання прокурора та продовжено щодо обвинувачених

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 20 вересня 2024 року включно без визначення застави.

Цією ж ухвалою частково задоволено клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_13 та застосовано до ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 20 вересня 2024 року включно заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги та прослідування до приміщення цивільного захисту населення. Покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Частково задоволено клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_14 та застосовано до ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., строком на 60 днів, тобто до 20 вересня 2024 року включно заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги та прослідування до приміщення цивільного захисту населення. Покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_15 .

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , районний суд врахував, що вони обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі. З врахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченим злочинів і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченим судом в разі доведення їх винуватості, зважаючи на принцип безпосередності дослідження доказів, суд прийшов до висновку, що існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинувачених від суду з метою уникнення покарання, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу суду та якщо колегія суддів дійде до висновку про необхідність у застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на не доведення існування ризиків, та вказує, що матеріали, які додані стороною обвинувачення до клопотання дають підстави для відмови в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначає, що в численних матеріалах кримінального провадження доданих до клопотання та в судовому засіданні, прокурором не наведено переконливих доказів які давали б підстави вважати, що запобігти вказаним у клопотанні ризикам неспроможний жоден з інших запобіжних заходів.

Крім того вказує, що не вбачається обґрунтованість пред`явленого обвинувачення, на яке посилається прокурор, оскільки в доданих до клопотання матеріалах фактично відсутня інформація як про самого ОСОБА_8 , його «стійкий зв`язок» з іншими підозрюваними, вчинення якихось протиправних дій, а тим паче на користь країни агресора.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_11 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу суду та якщо колегія суддів дійде до висновку про необхідність у застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на не доведення існування ризиків, та вказує, що матеріали, які додані стороною обвинувачення до клопотання, дають підстави для відмови в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначає, що в численних матеріалах кримінального провадження доданих до клопотання та в судовому засіданні, прокурором не наведено переконливих доказів які давали б підстави вважати, що запобігти вказаним у клопотанні ризикам неспроможний жоден з інших запобіжних заходів.

Вказує, що будучи підозрюваним ОСОБА_7 перебував під домашнім арештом та будь-яких порушень покладених на нього обов`язків не допускав, а запобіжний захід був змінений на підставі апеляційної скарги прокурора, виключно через тяжкість кримінального правопорушення.

Крім того вказує, що не вбачається обґрунтованість пред`явленого обвинувачення, на яке посилається прокурор, оскільки в доданих до клопотання матеріалах фактично відсутня інформація як про самого ОСОБА_7 , його «стійкий зв`язок» з іншими підозрюваними, вчинення якихось протиправних дій, а тим паче на користь країни агресора.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_12 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_9 , якщо колегія суддів дійде до висновку про необхідність у застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою являються надуманими, не доведеними, не підтвердженими належним чином.

Вказує, що стороною обвинувачення не доведено необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та місцевим судом не взято до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_9 .

Зазначає, що ОСОБА_9 , раніше не судимий, до будь-якої відповідальності, в тому числі адміністративної не притягувався, має бездоганну репутацію, та може і має право розраховувати на довіру як сторони обвинувачення так і суду.

Також вказує, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання та місце реєстрації, та з моменту перших слідчих дій, не уникав участі в допитах, не перешкоджав слідству у розслідуванні, не змінював свого місця проживання та реєстрації, ОСОБА_9 , як в статусі свідка, так і в статусі підозрюваної особи активно сприяв в розслідуванні даного кримінального провадження, у тих межах подій, обставин та інформації якою володіє.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції обвинувачені та їх захисники апеляційні скарги підтримали та просили їх задовольнити, прокурор заперечив проти доводів скарг, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000269 від 01.04.2024, за обвинуваченням зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яке ухвалою районного суду задоволено 24.07.2024.

Не погоджуючись з даним рішенням, адвокат ОСОБА_10 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_11 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_12 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 звернулися до апеляційного суду з апеляційними скаргами.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Поряд із цим, не в повній мірі врахував відомості про особу обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , пропорційність обраного їм запобіжного заходу існуючим ризикам.

Судом вказано на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчинені особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі. При цьому, з врахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченим злочинів і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченим судом в разі доведення їх винуватості, зважаючи на принцип безпосередності дослідження доказів, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинувачених від суду з метою уникнення покарання, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Однак не конкретизовано, яким чином вказані ризики можуть бути реалізовані з огляду на позитивні характеризуючі матеріали на ОСОБА_7 , який працював на АТ «Полтавський турбомеханічний завод» з 1983 року починаючи з посади учня слюсаря-інструментальника, за багаторічний досвід роботи на підприємстві негідних вчинків та конфліктних ситуацій у колективі не створював, до трудових стягнень не притягувався. 10.09.2009 ОСОБА_7 присвоєно звання «Почесний працівник заводу». Має велику кількість подяк та нагород на честь професійних свят та визначних дат розвитку підприємства. Крім того, позитивно характеризується за місцем проживання у АДРЕСА_3 , де проживає з 1997 року, тобто має сталі соціальні зв`язки та постійне місце проживання.

Врахуванню підлягає і відомості про ОСОБА_8 , якому Указом Президента України від 22.09.2008 № 847/2008 присвоєно почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України». Також ОСОБА_8 нагороджений нагрудним знаком «Почесний енергетик України», є лауреатом державної премії України в галузі науки і техніки, має науковий ступінь доктора технічних наук із спеціальності гірничі машини, диплом академіка Української технологічної академії по відділенню «Нові технології машинобудування», вчене звання професор кафедри технічного сервісу Сумського національного аграрного університету, рішенням атестаційної колегії Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 23.12.2011 присвоєно вчене звання доцента кафедри державного управління та педагогічного менеджменту.

Крім того, ОСОБА_8 має безліч подяк та грамот, зокрема від керівництва військових частин та військових підрозділів за сприяння в охороні та обороні державного кордону України, підвищення боєздатності підрозділів, за сприяння розвитку спорту в Сумській області, придбання медичного обладнання жителям територіальної громади с. Бистрик, активне сприяння в організації перепоховання останків радянських воїнів, які загинули у 1941 році в ході оборонних боїв на Кролевеччині.

Слід також звернути увагу на те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_7 є особами пенсійного віку, мають відповідні захворювання, зокрема ОСОБА_8 має гіпертонічну хворобу 2 ст. 2 ст. ризик дуже високий, остеохондроз попереково-крижового відділу хребта, деформуючий спондильоз, спондилоартроз, кіли МХД L4-5 (2013р.), протрузії МХД L3-4, L4-5, L5-6, правобічна люмбісшионевпропатія, больовий синдром, що підтверджуються наданою стороною захисту документацією, а застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може негативно вплинути на стан їх здоров`я та загострити наявні хвороби, в силу віку обвинувачених.

Щодо доводів прокурора про неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу окрім тримання під вартою до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , з посиланням на ч. 6 ст. 176 КПК України, необхідно зазначити наступне.

Дійсно, ч. 6 ст. 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Однак слід зауважити, що законодавець, при формулюванні обставин у вказаній нормі, за яких застосовується запобіжний захід тримання під вартою, застережень про неможливість в даному випадку застосувати інший запобіжний захід не вказав.

Більше того, у положеннях ч. 8 ст. 176 КПК України, де визначені інші обставини застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, законодавець словом "виключно" акцентував на неможливості застосування інших запобіжних заходів, окрім найсуворішого, та в даному випадку формулювання є категоричним.

Отже, на переконання колегії суддів, норми ч. 6 ст. 176 КПК України не позбавляють суд можливості обрати інший більш м`який запобіжний захід особам, які в даному випадку обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, та з огляду на наведені вище характеризуючі матеріали на обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , відомості про стан їх здоров`я, міцність соціальних зв`язків, серйозність висунутого обвинувачення у вчиненні особливо тяжких злочинів, зокрема проти основ національної безпеки України, яке має перевірити суд в ході розгляду справи по суті, до них можливо застосувати менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю, який зможе забезпечити виконання ними процесуальних обов`язків та цілком зможе запобігти настанню ризиків, на які посилається прокурор у клопотанні.

Захисник ОСОБА_11 у поданій апеляційній скарзі стверджував, а прокурор в судовому засіданні не заперечував, що до ОСОБА_7 під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні вже застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту та будь яких порушень покладених на нього обов`язків він не допускав. Запобіжний захід був змінений на підставі апеляційної скарги прокурора виключно через тяжкість кримінального правопорушення.

Що стосується можливості зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 на менш суворий, то стороною захисту не надано жодних доказів на спростування позиції прокурора, які б свідчили на користь зменшення існуючих ризиків або взагалі виключали їх настання, зокрема про міцність соціальних зв`язків ОСОБА_9 , що могли б утримати останнього від можливого вчинення дій, направлених на ухилення від суду, стан його здоров`я.

Враховуючи наведене, рішення районного суду щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підлягає зміні, а в частині що стосується ОСОБА_9 ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_10 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_11 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_12 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 24 липня 2024 року щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , змінити.

Змінити ОСОБА_8 та ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю:

- щодо ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_3 ;

- щодо ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_4 .

Покласти на обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою суду; не відлучатися з населеного пункту постійного місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування); утримуватися від спілкування із свідками та іншими обвинуваченими з приводу обставин вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Заборонити ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишати визначене місце проживання, за виключенням надання невідкладної медичної допомоги та прослідування до приміщення цивільного захисту населення.

Роз`яснити ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснити ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що у разі невиконання ними обов`язків, покладених цією ухвалою, до них може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Відповідно до ст. 202 КПК України ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підлягають негайному доставленню до місця проживання та звільненню з-під варти.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 24 липня 2024 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Направити ухвалу про обрання запобіжних заходів у виді домашнього арешту ОСОБА_7 та ОСОБА_8 для виконання Сумському РУП ГУНП в Сумській області (щодо ОСОБА_8 ) та Відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (щодо ОСОБА_7 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, діє в межах строку, визначеного ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24 липня 2024 року та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4