Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/2551/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000133 від 01.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 згідно рішення Овруцького районного суду Житомирської області (виконавчий лист від 19.11.2013 № 286/6507/13-ц ), зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.10.2013.

Але ОСОБА_4 всупереч вимог ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України (батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття) злісно ухилявся від встановлених рішенням суду платежів на утримання дітей, оскільки будучи працездатним та маючи добрий стан здоров`я, аліменти не сплачує, в результаті чого утворилась заборгованість по виплаті встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці аліментних платежів, яка (заборгованість) в період з 01.02.2020 по 01.05.2024 становить 153866,83 грн..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, підтвердив, що обставини в обвинувальному акті викладені правильно і показав, що знав про сплату аліментів, допомагав по змозі до 2022 року.

Потерпіла ОСОБА_5 показала, що обвинувачений гроші давав по 1 -2 тис., потім пред`явив претензію, що діти не його. Щодо покарання обвинуваченому покладається на погляд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не мають сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вище викладене, розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України.

Обираючи ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься відповідно до ст. 12 КК України до категорії кримінальних проступків, також дані про його особу.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що за місцем проживання скарг від жителів села на ОСОБА_4 не надходило, іноді вживає спиртні напої; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; до кримінальної відповідальності не притягувався.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, береться до уваги обставина, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його характеристику, наявність обставин, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілої, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 164 КК України, у виді обмеження волі, але із застосуванням до покарання ст. ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства.

Таке покарання буде відповідати особі обвинуваченого і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

ОСОБА_4 запобіжні заходи не обиралися, в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання.

Процесуальні витрати відсутні.

Речових доказів у даному провадженні немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-374,615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

На підставі ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Строк покарання обчислюється з дня постановки ОСОБА_4 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1