Справа № 404/8119/24
Номер провадження 1-кп/404/353/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду об`єднане кримінальне провадження №0001877 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця с.Губівка Компаніївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійною освітою, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

17.06.2024 року близько 14 год. 49 хв., тобто в період дії воєнного стану в України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив повз приміщення будівлі ТОВ «Нова Пошта» №8, що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 66А. В цей час його увагу привернули відкриті двері складського приміщення ТОВ «Нова Пошта» №8, що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 66А, в середині якого зберігаються поштові відправлення. Розуміючи те, що вміст поштових відправлень складає матеріальну цінність, у ОСОБА_3 винник умисел спрямований та таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, переслідуючи мету власної наживи. з корисливих спонукань, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , впевнившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, і він не буде викритий потерпілим або сторонніми особами, шляхом вільного доступу проник до складського приміщення відділення ТОВ «Нова пошта » № 8 м. Кропивницького, де в подальшому викрав з полиць на складі поштове відправлення за експрес накладною №9759 вартість якої згідно товарно-транспортної накладної становить 9150 гривень 00 копійок та поштове відправлення за експрес накладною №5465 вартість якої згідно товарно-транспортної накладної становить 1045 гривень 00 копійок.

У подальшому, з вище

вказаними викраденими поштовими відправленнями, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вийшов з приміщення складу ТОВ «Нова Пошта» № 8 м. Кропивницького, з викраденим майном зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 10 195 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

30.08.2024 об 10 год. 20 хв., тобто в період дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив повз приміщення будівлі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час він вирішив зайти через незачинену хвіртку, що веде на територію подвір`я багатоповерхового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Зайшовши на території подвір`я багатоповерхового будинку, його увагу привернув відчинений вхід до підвалу магазину «Автомен» що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Розуміючи те, що в приміщенні підвалу може бути майно яке складає матеріальну цінність, у ОСОБА_3 винник умисел спрямований та таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, переслідуючи мету власної наживи. з корисливих спонукань, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , впевнившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, і він не буде викритий потерпілим або сторонніми особами, шляхом вільного доступу проник до приміщення підвалу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де на столику помітив мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9 Midnight Grey» 4 Gb RAM 128 Gb ROM, імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , котрий належить потерпілій ОСОБА_7 .

Розуміючи те, що мобільний телефон складає матеріальну цінність, у ОСОБА_3 винник умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, переслідуючи мету власної наживи, з корисливих спонукань, розуміючи те, що за ним ніхто не спостерігає і його злочинні дії не будуть викриті потерпілою або сторонніми особами, ОСОБА_3 таємно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9 Midnight Grey» 4 Gb RAM 128 Gb ROM, імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/112-24/11734-ТВ від 24.09.2024 року складає 3300 гривень, та тримаючи його в руках швидко вийшов з підвального приміщення.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 з викраденим майном зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3300 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, показав про обставини вчинення кримінальних правопорушень, згідно з яким він 17.06.2024 року о 14 год. 49 хв. проходив біля приміщення ТОВ «Нова пошта №8» по вулиці Вокзальній, 66а у м.Кропивницькому, проник до складського приміщення та викрав з полиць поштове відправлення вартістю 9150 грн. та 1045 грн. Також, 30.08.2024 року перебуваючи по АДРЕСА_3 , біля магазину «Автомен», проник до приміщення підвалу магазину, звідки викрав мобільний телефон. Цивільний позов потерпілого визнає повністю.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

При цьому, суд виходить із того, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 у першому епізоді необґрунтовано кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючою ознакою «повторності» крадіжки, виходячи з такого.

Так, відповідно до примітки 1 у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Як встановлено судом на момент постановлення вироку ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні двох епізодів крадіжок та є раніше не судимий.

Згідно з вимогами ст. 88 ч. 1 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Відтак, оскільки на момент ухвалення цього вироку ОСОБА_3 немає судимостей, суд вважає, що у справі відсутні належні та допустимі докази повторного вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 по першому епізоду крадіжки, а тому виключає висунуту згідно з обвинуваченням та поставлену в провину таку кваліфікуючу ознаку злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, як «повторність».

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є закінчені умисні тяжкі злочини, особу винного, який не одружений, не перебуває на обліках в лікарнях, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив умисні закінчені тяжкі злочини, повністю визнав вину у вчинених правопорушеннях, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не одружений, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі. Однак, оскільки обвинувачений повністю визнав вину та розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого 10 195 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки визнані обвинуваченим.

Із врахуванням доведеності вини обвинуваченого у вчиненні злочину та відповідно до положень ст.1166 ЦК України, згідно з якими потерпілий має право вимагати відшкодувати майнову шкоду позовні вимоги потерпілого до обвинуваченого в частині відшкодування майнової шкоди в загальному розмірі 10 195 грн. підлягають задоволенню.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази: диски зберігати в матеріалах кримінального провадження; пляшка з під напою «Джин тонік» - знищити; картонна коробка від мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 9 Midnight Grey» та два чеки залишити потерпілій ОСОБА_7 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 10 195 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 3029 грн. 12 коп.

Відповідно до ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Кіровському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя Кіровського районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1