У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_1 , вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на вирок Новобузького районного суду від 18 жовтня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и л а :

до Миколаївського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на вирок Новобузького районного суду від 18 жовтня 2024 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.

Зі змісту глави 31 КПК України вбачається, що право на апеляційне оскарження реалізується шляхом подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

З положень ч. 1 ст. 407 КПК України вбачається, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити вирок без змін; змінити вирок; скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; скасувати вирок і закрити кримінальне провадження; скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Проте, всупереч вимогам кримінального процесуального законодавства, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_2 виправдати.

Тобто, заявлені в апеляційній скарзі вимоги суперечать один одному, викликають протиріччя, потребують уточнення, сформульовані без урахування повноважень суду апеляційної інстанції.

Недоліки апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 позбавляють можливості визначити межі апеляційної скарги, що унеможливлює її розгляд по суті та прийняття рішення судом апеляційної інстанції відповідно до визначених законом повноважень.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, посилаючись в апеляційній скарзі на незаконність чи необґрунтованість судового рішення, апелянт має вказати конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення зазначених - ст. 409 КПК України.

Водночас, відповідно до вимог ч. 6 ст. 396 КПК України, до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів надаються копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.

За матеріалами кримінального провадження, сторонами у даному кримінальному провадженні є прокурор, обвинувачений ОСОБА_2 , захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та її представник ОСОБА_10 .

Захисником ОСОБА_3 подано 3 копії апеляційної скарги. Норми КПК України наділяють суддю-доповідача повноваженнями вжити заходів щодо підготовки та організації подальшого судового розгляду апеляційної скарги, проте не уповноважують на виготовлення копій апеляційних скарг.

Недостатня кількість копій апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 , наявних в матеріалах провадження, для надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, свідчить про невідповідність апеляційної скарги вимогам ч. 6 ст. 396 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

Отже, з урахуванням наведених положень КПК України, апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 підлягає залишенню без руху з наданням йому строку для виконання вимог ст. 396 КПК України.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на вирок Новобузького районного суду від 18 жовтня 2024 року залишити без руху.

Встановити захиснику ОСОБА_3 строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали 7 днів з дня отримання ним копії ухвали суду апеляційної інстанції.

Роз`яснити апелянту, що у разі неусунення недоліків апеляційної скарги у встановлений строк, вона буде вважатися неподаною та повернута йому.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати особі, яка її подала.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду ОСОБА_11