Справа № 296/8761/24
УХВАЛА

Іменем України

(повний текст)

20 вересня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Київ, з середньою освітою, не працюючого, фактично проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000318 від 16 червня 2024 року, -

встановив:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області підполковник поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , відповідно до змісту якого просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, у кримінальному провадженні №0000318 від 16.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_4 зазначає, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000318 від 16 червня 2023 року, за ч.2 ст.307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи неодноразово засудженим за вчинення умисних тяжких злочинів, останній раз 12.06.2020 Деснянським районним судом м. Києва за частиною 3 статті 186, частиною 1 статті 309, частиною 1 статті 70 Кримінального кодексу України до 4 років 6 місяців позбавлення волі та у період часу з 08.08.2020 по 11.07.2023 відбував покарання в Державній установі «Райківська виправна колонія (№73)» (далі ДУ «Райківська ВК (№73)»).

Перебуваючи тривалий проміжок часу у місцях позбавлення волі ОСОБА_5 , будучи засудженим за вчинення умисних тяжких злочинів, в точно невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.05.2024, діючи з корисливих мотивів, направлених на отримання неконтрольованого державою прибутку від дій, пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин, наркотичних засобів і прекурсорів, у порушення вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 зі змінами та доповненнями, «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 08.07.1995 зі змінами та доповненнями, вступив у попередню змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими на даний час невстановленими особами, з метою незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та передачі наркотичних засобів у місця позбавлення волі з метою збуту засудженим, які там утримуються.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та іншими, на даний час невстановленими, особами, маючи намір на здійснення злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту та збуту наркотичних засобів у місця позбавлення волі, діючи всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», отримував поштові відправлення від різних осіб із наркотичними засобами, які незаконно зберігав та перевозив з метою подальшого збуту та передачі в місця позбавлення волі. В свою чергу, засуджені ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 займались збутом наркотичних засобів серед інших засуджених, які утримуються в ДУ «Райківська ВК (№73)».

19.09.2024 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

19.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий та прокурор обґрунтовують тим, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально - правового та цивільно - правового характеру, він може ухилятися від органу досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний ОСОБА_5 , може знищити, приховувати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які ще не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування (п.2 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків та підозрюваних у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів, може вчиняти спроби спілкуватися з іншими особами, ймовірно причетними до злочинної діяльності, у тому числі дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій, і попереджати останніх про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо (п.п.3, 4 ч.1 ст.177 КПК України);

- з огляду на характер і послідовність скоєння злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_5 , який є раніше судимою особою, може свідчити про те, що вчинення кримінальних правопорушень даної категорії з корисливою метою є способом отримання джерел доходів для прожиття (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 подане клопотання підтримали та просили його задовольнити. Прокурор наголосив на наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України. У разі задоволення клопотання та визначення застави, просив визначити максимальний її розмір 200 прожиткових мінімумів.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання в повному обсязі та просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначила, що ризики є недоведеними. Натомість, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки: постійне місце проживання, на утриманні має малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні ввказав, що готовий співпрацювати зі слідством, переховуватись не буде. Наркотичні засоби, які найшли під час обшуку, належать його цивільній дружині.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо вчинив кримінальне правопорушення, передбачено ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування; повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 19.09.2024; ухвалою суду №296/8365/24 від 11.09.2024; протоколами обшуку від 19.09.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.09.2024; висновками експерта від 05.08.2024, 07.08.2024, 09.08.2024, 14.08.2024, 12.08.2024, 06.08.2024, 15.08.2024; протоколами за результатами проведення НСРД від 18.03.2024, 15.05.2024; вимогою від 13.09.2024.

Згідно довідки №, ОСОБА_5 вироком Деснянського районного суду м.Києва від 12.06.2020 засуджений за ч.1 ст.309, ч.3 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Зокрема, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує.

Так, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (ч.2 ст.307 КК України), за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення кримінальних правопорушень дають слідчому судді достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може з метою уникнення покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У справі "Ілійков проти Болгарії" (заява №33977/96) від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Слідчий суддя відзначає, що тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування підозрюваного. В контексті наведеного, слідчий суддя також зазначає про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного: відсутність місця роботи, недоведеність матеріального утримання свого малолітнього сина та участі у житті дитини. При цьому, реєстрація місця проживання сама по собі не свідчить про стійкі соціальні зв`язки.

Крім того, існує ризик того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення в межах кримінального провадження №0000318, враховуючи, що досудове розслідування триває та триває збір доказів у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя не виключає ризику незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 на свідків у кримінальному провадженні №0000318 з метою схилити їх до відмови від наданих показань на свою користь, а також на інших підозрюваних, оскільки особи останніх відомі ОСОБА_5 .

Також існує ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення. В контексті наведеного, слідчий суддя приймає до уваги те, що ОСОБА_5 є раніше судимою особою, вироком суду від 12.06.2020 засуджений за ч.3 ст.186, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 4-х років 6 місяців позбавлення волі, що може свідчити про кримінальний спосіб життя підозрюваного та, відповідно, отримання ним незаконних джерел доходів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином прокурором не доведений.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Оскільки за обставин даного кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_5 інкримінується вчинення тяжкого злочину, з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, який є раніше судимим, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться в тому числі до притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, - більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого судді, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на початковій стадії досудового розслідування.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на теперішній час не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_4 , прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 слід задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 17 листопада 2024 року.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , обставини кримінального провадження, тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 121 120,00 грн, яка є достатньою для запобігання ризикам та забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків в межах кримінального провадження №0000318 від 16 червня 2023 року.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 17 листопада 2024 року до 18 год. 18 хв.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 , а саме з 18 години 18 хвилин 19 вересня 2024 року.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень).

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок UA0000277, одержувач ТУ ДСА України в Житомирській області, , МФО 820172 в ДКСУ, м.Київ, з призначенням платежу: «застава прізвище, ім`я, по батькові (найменування) платника, що вносить заставу та особи, за яку вноситься застава, № справи, суд, який постановив ухвалу про застосування запобіжного заходу.».

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Корольовського районного суду м.Житомира коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у визначеному розмірі до закінчення строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою розмірі вважається, що до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, та до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі м.Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4)утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні №0000318, коло яких визначає орган досудового розслідування, з приводу обставин вчинення інкримінованому йому кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання до слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Строк дії ухвали, а також обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, - встановити до 17 листопада 2024 року до 18 год. 18 хв.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали щодо виконання покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави покласти на слідчих СУ ГУНП в Житомирській області, які здійснюють досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000318.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 25 вересня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1