Справа № 134/1827/24
Провадження №11-кп/801/1202/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 15.10.2024 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

В провадження Крижопільського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 14 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 15.10.2024 року клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задоволено.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 грудня 2024 року включно.

Одночасно визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок отримувача: (UA0000401, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава, (Крижопільський районний суд Вінницької області), номер та дата ухвали суду, кримінальне провадження, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.

У разі внесення застави відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на ОСОБА_7 ряд обов`язків, зокрема:

- прибувати до суду у кримінальному провадженні за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В задоволенні клопотання захисника про направлення справи за підсудністю відмовлено.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 15.10.2024 року в частині задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід або зменшити альтернативний захід у вигляді застави до 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 грн.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке подане прокурором 15.10.2024 року у день коли завершувалась дія попередньої ухвали розглянуто незаконним складом суду.

Клопотання прокурора містить лише формальне посилання на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, будь-яких обставин на підтвердження вказаних ризиків клопотання прокурора не містить.

Сторона захисту вважає, що тяжкість покарання, передбаченого за інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, не може бути підставою для тримання його під вартою, що в повній мірі узгоджується з встановленою практикою ЄСПЛ.

Крім того, ОСОБА_7 має міцні соціальні звязки , мешкає разом із матір`ю за місцем реєстрації, офіційно працевлаштований , проходить службу в ЗСУ , раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

На думку захисника, застава у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обовязків, оскільки застава у розмірі 200 прожиткових мінімумів завідомо непомірна для нього.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися, продовжують існувати, ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які просили задоволити апеляційну скаргу, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів провадження убачається, що в провадженні Крижопільського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що клопотання прокурора було подано невчасно, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки під час судового розгляду продовження запобіжного заходу в суді регулюється ст.331 КПК України, якою не передбачено строк подання такого клопотання.

Водночас, положеннями ч.1 ст.199 КПК України передбачено подання клопотання про продовження строку тримання під вартою не пізніше ніж за 5 днів до закінчення дії попередньої ухвали та ч. ч.2 ст.184 КПК України передбачено вручення такого клопотання обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку його розгляду.

Проте, з урахуванням положень ст.331 КПК України, колегія суддів вважає, що вказані строки носять виключно процедурний (організаційно-забезпечувальний) характер і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора.

Такі висновки повністю узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України (колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду) у справі № 263/15845/2019 (номер провадження 51-6165км19) від 08 квітня 2020 року.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд першої інстанції врахував, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 закінчується 15.10.2024 року та будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не перестали існувати та не зменшились та дійшов висновку, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд першої інстанції обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, оскільки жоден із більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

При цьому, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо застосування відносно обвинуваченого більш мякого запобіжного заходу, колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки встановлені дані про особу обвинуваченого, самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що інший запобіжний захід здатний забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

З матеріалів судового провадження вбачається, що при вирішенні питання щодо продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою суд першої інстанції правильно виходив не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків переховування обвинуваченого від суду, вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, можуть вказувати лише на те, що їх відсутність була попереджена шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Викладаючи доводи щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу, захисник фактично погоджується з існуванням ризиків.

Твердження сторони захисту щодо наявності підстав для зменшення розміру застави є безпідставними.

Відповідно до положень п.3 ч. 5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доводи апелянта щодо наявності підстав для зменшення розміру застави колегія суддів не приймає до уваги.

З урахуванням положень частини 4 ст.182 КПК України суд визначив розмір застави з урахуванням обставин кримінального провадження, майнового, сімейного стану обвинуваченого.

Визначення меншого розміру застави в даному випадку буде нівелювати інститут застави, як альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження того, що існують виключні обставини, за яких застава може бути зменшена.

З огляду на викладене, висновки суду про застосування застави у розмірі 605 600 грн. ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону є обґрунтованим та належним чином вмотивованим.

Підстави для скасування ухвали Крижопільського районного суду від 15.10.2024 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.

Керуючись ст.404, 405, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 15.10.2024 року про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4