ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3178/23 Номер провадження 11-кп/814/1532/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000241 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21 березня 2024 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, громадянина України, із вищою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

визнано винуватим та засуджено:

- за ч. 1 ст. 190 КК України на 2 роки обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 186 КК України на 7 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Строк покарання ухвалено рахувати з 24.03.2023.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат, речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

20.03.2023 близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні кафе - бару «Веста», який розташований за адресою: буд. 24, проспект Лесі Українки, м. Кременчук, побачив ОСОБА_9 та під час розмови попросив у потерпілого мобільний телефон для здійснення дзвінка через соціальну мережу «Viber», на що ОСОБА_9 надав йому свій мобільний телефон марки «Redmi 10 Sea Blue», імеіі : НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , очікуючи, що ОСОБА_8 його поверне. Після чого ОСОБА_8 умисно, з корисливим мотивом, зловживаючи довірою раніше незнайомого йому ОСОБА_9 та не маючи наміру його повернути, під приводом пошуку місця для кращого з`єднання зник з місця події, чим завдав потерпілому майнову шкоду на суму 3 999 грн. 67 коп.

Крім того, 24.03.2023 близько 18 год. 40 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи разом зі своїми знайомими поблизу буд. АДРЕСА_2 , умисно, відкрито, в умовах воєнного стану підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , який зробив йому зауваження, та зняв з плеча потерпілого сумку, потім дістав з неї мобільний телефон марки «Хіаоші Redmi Note 7» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 та грошові кошти у сумі 250 грн., які належали ОСОБА_10 , якими заволодів, чим завдав майнову шкоду потерпілому на загальну суму 3 040 грн.00 коп.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок місцевого суду у зв?язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та перекваліфікувати інкриміноване ОСОБА_8 діяння з ч. 4 ст. 186 на ст. 190 КК України.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що, не зважаючи на клопотання сторони захисту, органом досудового розслідування не встановлено, не допитано інших осіб, які були присутні при події, що мала місце 25.03.2024, та не встановлено їх статус.

Звертає увагу, що обвинувачення підтверджується лише показаннями потерпілого ОСОБА_10 , а допитана свідок ОСОБА_11 є мамою потерпілого та давала свідчення з його слів.

Крім того, потерпілий стверджує, що сам підійшов до ОСОБА_8 , перебуваючи у нетверезому стані, передав обвинуваченому свій телефон та розблокував його для можливості ним скористатися. Вважає, що перебування потерпілого в стані алкогольного сп?яніння могло потягнути неправильне сприйняття ним обставин кримінального правопорушення. Звертає увагу, що жодного доказу про застосування сили, погроз потерпілий не повідомив та матеріали справи не містять.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за обставин, викладених у вироку, та кваліфікацію його дій ніким із учасників не оспорюється. Крім того, ОСОБА_8 свою вину у вчиненому діянні повністю визнав, тому на підставі ст. 349 КПК України, докази щодо фактичних обставин зазначеного кримінального правопорушення, які ніким не оспорювались, судом першої інстанції не досліджувались.

Разом з тим доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, ґрунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах, які підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду і оцінені за критеріями, визначеними у ч. 1 ст. 94 КПК України.

Так, допитаний у судовому засіданні ОСОБА_8 винуватим себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, не визнав, проте не заперечував, що залишив місце події, взявши із собою телефон потерпілого, який ОСОБА_10 попередньо розблокував. Наполягав, що потерпілий віддав телефон добровільно, при цьому не правильно сприйнявши обставини події, оскільки потерпілий перебував у стані алкогольного сп?яніння.

Всупереч апеляційним доводам захисника щодо добровільної передачі потерпілим обвинуваченому мобільного телефону, ОСОБА_10 зазначив, що ОСОБА_8 проти його волі забрав у нього засіб зв?язку та грошові кошти. При цьому вказав, що чоловік, який був разом з обвинуваченим, тримав його, доки ОСОБА_8 не відібрав у нього телефон та сумку, з якої дістав грошові кошти. Далі обвинувачений примусив потерпілого розблокувати телефон, який забрав з собою разом з грошовими коштами у сумі 250 грн. При цьому потерпілий звернув увагу, що розблокував телефон, оскільки боявся за своє здоров?я.

У матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які підтверджують перебування ОСОБА_10 на час вчинення ОСОБА_8 злочину щодо нього у такому стані алкогольного сп?яніння, який перешкоджав би йому усвідомлювати подію, що відбулась. При цьому показання потерпілого отримані у передбачений КПК України спосіб, є послідовними, логічними, повністю відтворюють обставини події та узгоджуються з іншими доказами, наявними у матеріалах справи, тому всупереч апеляційним доводам сторони захисту підстави для визнання їх недопустимим доказом відсутні.

Також колегія суддів вважає безпідставними доводи сторони захисту щодо недопустимості показань свідка ОСОБА_12 з тих підстав, що вона є зацікавленою особою та давала показання з чужих слів. Так суд враховує, що ОСОБА_12 повідомила у судовому засіданні обставини її особистого спілкування по телефону з невідомим чоловіком, у якого на той час перебував телефон її сина. При цьому у матеріалах кримінального провадження відсутні докази щодо передачі телефону обвинуваченим іншим особам. Так свідок зазначила, що з телефону її сина вона отримала дзвінок, під час якого невідомий чоловік вимагав у неї 3 000 грн, оскільки її син начебто мав перед ним борг.

Надані показання є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та з іншими доказами, наявними у справі, а саме протоколом огляду місця події від 24.03.2023, протоколом затримання ОСОБА_8 від 25.03.2023 на підставі ст. 208 КПК України, постановою про визнання речовими доказами від 25.03.2023, протоколом пред?явлення особи для впізнання за фототаблицями від 25.03.2023, згідно з яким потерпілий впізнав на фото ОСОБА_8 , який заволодів його мобільним телефоном та грошовими коштами, довідкою до протоколу пред?явлення фотознімків для впізнання від 25.03.2023, відповідно до якого на фотознімку №4 зображений ОСОБА_8 , висновком експерта №1677/23 від 25.03.2023 про ринкову вартість мобільного телефону.

Разом з тим, відповідно до ст. 377 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Тому спростовуючи апеляційні вимоги захисника щодо вчинення злочину кількома особами, необхідно зазначити, що на теперішній час суд переглядає кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 та не вирішує питання про винуватість інших осіб.

Аналізуючи наявні у матеріалах кримінального провадження докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження з точки зору належності, допустимості, достовірності, колегія суддів дійшла висновку, що зібрані докази у їх сукупності та взаємозв?язку повністю підтверджують винуватість ОСОБА_8 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відповідно до ст. 12 КК України; конкретні обставини їх вчинення; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, не одружений, не працює, із вищою освітою, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра; думку потерпілих щодо суворості покарання; відсутність обставин, що обтяжують покарання та обставину, що його пом?якшує, а саме часткове визнання обвинуваченим свої вини.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання в межах санкцій інкримінованих кримінальних правопорушень, із застосуванням ст. 70 КК України, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 , як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21 березня 2024 року, щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4