н/п 1-кс/766/8594/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.369-2 КК України, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

встановила:

Прокурор звернулася до суду з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання у період часу з 19-00 години по 06-00 годину.

Обґрунтування клопотання:

Слідчим відділенням Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000014 від 21.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст.369-2 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до положення про територіальний сервісний центр МВС, який затверджено наказом МВС №1646 від ІНФОРМАЦІЯ_2 у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України та цим Положенням.

Територіальний сервісний центр МВС відповідно до чинного законодавства приймає іспити на право керування транспортними засобами всіх категорій, здійснює видачу та обмін національного й міжнародного посвідчень водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії та вносить інформацію до Єдиного державного реєстру МВС.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» посадові особи територіального сервісного центру прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави, так як територіальний сервісний центр являється юридичною особою публічного права.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше березня 2024 року, маючи можливість впливати на прийняття рішень посадовими особами територіального сервісного центру МВС №4841 (м. Миколаїв), вирішив організувати схему протиправного збагачення, забезпечуючи успішне складання громадянами України теоретичних та практичних іспитів на право керування транспортними засобами у вказаному територіальному сервісному центрі.

ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення протиправним шляхом, 26.04.2024 року висловив вимогу ОСОБА_6 про необхідність передачі йому грошових коштів в сумі 10000 грн. за вплив на посадових осіб територіального сервісного центру, для вирішення питання щодо позитивного складання ним практичного іспиту на право керування транспортним засобом та повідомив, що в разі невиконання його вимог, йому жодним чином не вдасться самостійно скласти вказаний іспит.

У зв`язку з крайньою необхідністю вирішення питання щодо складання практичного іспиту на право керування транспортним засобом та з метою запобігання настання шкідливих наслідків щодо своїх прав та законних інтересів, ОСОБА_6 був вимушений погодитись на незаконну пропозицію ОСОБА_4 щодо передачі йому неправомірної вигоди.

У подальшому, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, метою якого є протиправне особисте збагачення, 07.05.2024, о 17.21 год., перебуваючи у салоні автомобіля «TOYOTA CAMRY» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вулиці за адресою: АДРЕСА_1 біля ТЦ «Променад Плаза», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримав від ОСОБА_6 раніше обумовлену суму неправомірної винагороди - грошові кошти в сумі 10000 грн. за вплив на посадових осіб територіального сервісного центру МВС №4841 (м. Миколаїв), які відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави, для вирішення питання щодо позитивного складання ОСОБА_6 практичного іспиту на право керування транспортним засобом у вказаному територіальному сервісному центрі.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Так, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення протиправним шляхом, 03.05.2024, висловив вимогу ОСОБА_7 про необхідність передачі йому грошових коштів в сумі 15000 грн. за вплив на посадових осіб територіального сервісного центру, для вирішення питання щодо позитивного складання ним теоретичного іспиту на право керування транспортним засобом та повідомив, що в разі невиконання його вимог, йому жодним чином не вдасться самостійно скласти вказаний іспит.

У зв`язку з крайньою необхідністю вирішення питання щодо складання теоретичного іспиту на право керування транспортним засобом та з метою запобігання настання шкідливих наслідків щодо своїх прав та законних інтересів, ОСОБА_7 був вимушений погодитись на незаконну пропозицію ОСОБА_4 щодо передачі йому неправомірної вигоди.

У подальшому, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, метою якого є протиправне особисте збагачення, 21.05.2024, о 18.03 год., перебуваючи на вулиці за адресою: АДРЕСА_2 біля кав`ярні «Черчиль», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримав від свідка ОСОБА_7 раніше обумовлену суму неправомірної винагороди - грошові кошти в сумі 10000 грн. за вплив на посадових осіб територіального сервісного центру МВС №4841 (м. Миколаїв), які відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави, для вирішення питання щодо позитивного складання свідком ОСОБА_7 теоретичного іспиту на право керування транспортним засобом у вказаному територіальному сервісному центрі.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

22.08.2024 ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ч.1 ст.278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.369-2 КК України.

У кримінальному провадженні строк досудового розслідування продовжено до 22.11.2024.

Підозра ОСОБА_4 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обґрунтовуються наступними доказами, зібраними під час досудового розслідування та наявними в матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом за результатами проведення НСРД аудіо-, відео контроль особи від 03.05.2024; протоколом за результатами проведення НСРД аудіо-, відео контроль особи від 21.05.2024 встановлено, що 07.05.2034; протоколом за результатами проведення НСРД контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 08.05.2024; протоколом за результатами проведення НСРД аудіо-, відео контроль особи від 21.05.2024; протоколом за результатами проведення НСРД візуальне спостереження за особою від 21.05.2024; протоколом за результатами проведення НСРД аудіо-, відео контроль особи від 21.05.2024; протоколом за результатами проведення НСРД візуальне спостереження за особою від 28.05.2024; протоколом за результатами проведення НСРД контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 22.05.2024; протоколами за результатами проведення НСРД аудіо-, відео контроль особи від 18.06.2024; протоколами допиту свідків ОСОБА_6 . ОСОБА_7 ; протоколом за результатами проведення НСРД від 19.06.2024; іншими матеріалами кримінального провадження.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочину є достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Підставою для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.369-2 КК України, а також наявність ризиків, які продовжують існувати та дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. У зв`язку із тим, що він підозрюється у корупційних кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.369-2 КК України, має задовільний стан здоров`я, не має місця роботи, але одночасно з цим має добре фінансове становище. У зв`язку із викладеним, існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення буде намагатися уникнути кримінальної відповідальності, тим самим переховуючись від органу досудового розслідування та в подальшому суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, у кримінальному провадженні. Так, надані підозрюваному ОСОБА_4 копії матеріалів кримінального провадження, якими обґрунтовується вказане клопотання, не зважаючи на те, що анкетні дані свідків та потерпілих змінено з метою забезпечення їх безпеки, дасть змогу ОСОБА_4 ідентифікувати їх особистості, у зв`язку з чим останній може безперешкодно на них вплинути на потерпілого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 , змусивши їх змінити надані раніше покази;

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 продовжує свою злочинну діяльність, пов`язану із незаконним впливом на посадових осіб територіального сервісного центру з метою отримання громадянами України водійських посвідчень відповідної категорії. Вказаний факт свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_4 , без застосування до нього вказаного запобіжного заходу, може безперешкодно вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи наведені обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, його характер та значну суспільну небезпеку, а також те, що є достатні підстави вважати що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, то з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є продовження застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних діянь ОСОБА_4 , враховуючи, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, існують, слід прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваного, а тому відповідно вимог ст.ст. 177, 181 та 194 КПК України, щодо останнього необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор в судовому засіданні просила клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні, уточнила щодо одного із зобов`язань, покладених на ОСОБА_4 , а саме: не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, пояснивши це опискою у клопотанні, в якому зазначено місто Херсон.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що жодного ризику, зазначеного в ухвалі слідчого судді про застосування підозрюваному запобіжного заходу, його підзахисний не порушив, сумлінно їх виконує, вважає, що вказані у клопотанні ризики значно зменшилися та деякі взагалі перестали існувати. Зазначив, що прокурором не надано належних та допустимих доказів того, що його підзахисний порушує умови перебування під домашнім арештом, особливо вплив на свідків, які перебувають в інших містах, окрім Києва, де проживає ОСОБА_4 . Також, просив змінити його підзахисному час перебування під домашнім арештом з 21-00 години до 06-00 години, оскільки місто Київ є дуже великим та густонаселеним містом (столицею), тому ОСОБА_4 має певні труднощі добиратися додому після робочого дня, оскільки він є приватним підприємцем, має багато рухатися по місту, і затори дуже ускладнюють його своєчасне прибуття додому для належного виконання умов запобіжного заходу.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника, пояснив, що обов`язків, покладених на нього слідчим суддею, не порушував і порушувати не збирається, просив зменшити йому час для перебування вдома з 21-00 години до 06-00 години з підстав, які зазначив його захисник.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000014 від 21.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Обставини кримінального правопорушення за версією органу досудового розслідування викладені у клопотанні.

22.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду від 27.08.2024 підозрюваному ОСОБА_4 застосовано запобіжних захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши покидати житло з 19:00 години до 06:00 години.

Постановою прокурора від 16.10.2024 у вказаному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до 3 місяців, а саме до 22.11.2024 включно.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді підстави дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Для визначення причетності ОСОБА_4 до кримінального правопорушення слідчим суддею досліджені докази, надані сторонами.

Щодо ризиків, то прокурором зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України. В порушення приписів ст.184 КПК України ризики тільки перераховані та процитовані так, як вони прописані у ч.1 ст.177КПК України, але жоден з них не обґрунтований і на їх існування не зроблено посилання на жоден доказ. Клопотання не містить жодного обґрунтування необхідності застосування саме цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя вважає, що ризики, встановлені слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області під час застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу продовжують існувати, але зменшилися на час розгляду справи, оскільки за час дії попередньої ухвали слідчого судді не проявилися, адже підозрюваний не порушив жодного зобов`язання.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК суд, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК вказані обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності строк дії обов`язків може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. З огляду на приписи ч. 4 ст. 199 КПК суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії обов`язків згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання суд керується загальними приписами, які регулюють застосування запобіжного заходу.

Системний аналіз положень ст. 194, 199 КПК, які регулюють загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу, дають суду підстави вважати, що на стадії судового провадження, під час розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, суд має перевірити існування ризиків, які були заявлені прокурором відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК та чи є обставини, що обґрунтовують необхідність покладення таких обов`язків.

Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області встановлено ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що є всі підстави продовжити підозрюваному строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді під час застосування до нього запобіжного заходу. Однак, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_4 можливо застосувати домашній арешт, заборонивши йому покидати житло з 21-00 години до 06-00 години, надавши підозрюваному можливість займатися підприємницькою діяльністю для забезпечення свого проживання, та можливості вчасно дістатися до місця перебування (проживання) під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Частина 6 ст.181 КПК України передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. А у відповідності до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців, а в даному випадку не більше ніж строк досудового розслідування, продовжений прокурором до 22.11.2024.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, ч. 5 ст.194, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , з 21:00 години до 06:00 години, із виконанням покладених на нього обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали до 22 листопада 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1