У Х В А Л А

Іменем України

30 жовтня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва: - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: - ОСОБА_3 ,

захисника: - ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному проваджені № 0003287 від 05.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваної:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Автономної Республіки Крим, с. Войкове, Первомайського району, громадянки України, українки, непрацюючої, незаміжньої, без місця реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 06.05.2021 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, ст. 75 КК України - 1 рік іспитового строку, -

В С Т А Н О В И В :

30.10.2024 року старший слідчий СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого та наданих матеріалів убачається, що у провадженні слідчого відділу Деснянського УПГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003287 від 05.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення та перевиховання не стала, та повторно вчинила нове умисне корисливе кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Так, 05.12.2021 приблизно о 18 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 разом з неповнолітньою ОСОБА_7 , перебуваючи у торгівельній залі магазину «Ашан», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , побачили раніше незнайому ОСОБА_8 , яка тримаючи власний мобільний телефон, білого кольору, поклала його до правої кишені куртки, у яку була одягнута, після чого у них виник спільний протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій спільний протиправний умисел, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з неповнолітньою ОСОБА_7 , умисно, протиправно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та їх спільні дії є таємними для оточуючих осіб, підійшли до потерпілої ОСОБА_8 , та в цей час, ОСОБА_6 , своєю рукою з правої кишені куртки потерпілої, повторно, таємно викрала мобільний телефон, марки «Apple» Iphone 11 64 GB White, вартістю 14 954 гривні 33 копійки, який знаходився у чохлі-накладці для смартфона «Apple iPhone 11 Silicone Case», вартістю 55 гривень 00 копійок, з сім картою мобільного оператора «Київстар», без залишку грошових коштів на рахунку, яка матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_8 не становить.

Тим часом, неповнолітня ОСОБА_7 перебувала поряд з ОСОБА_6 та спостерігала за навколишньою обстановкою, тим самим своєю присутністю підтримувала протиправні дії останньої.

Продовжуючи реалізацію, свого спільного протиправного умислу, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з неповнолітньою ОСОБА_7 , умисно, протиправно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та їх спільні дії є таємними для оточуючих осіб, передала вищевказаний викрадений мобільний телефон потерпілої, неповнолітній ОСОБА_7 , яка сховала його до кишені своєї куртки, у яку була одягнута.

Після цього, ОСОБА_6 разом з неповнолітньою ОСОБА_7 , утримуючи викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 15009 гривень 33 копійки.

21.02.2022 слідчим СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві за погодженням із прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

23.02.2022 у порядку ст. 290 КПК України сторонам вказаного кримінального провадження відкрито доступ до його матеріалів та заплановано вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваним та захисникам на 24.02.2022.

Однак, 24.02.2022 підозрювана ОСОБА_6 разом із своєю сестрою ОСОБА_7 на вручення обвинувального акту та реєстру не з`явились.

При відвідуванні місця реєстрації та проживання ОСОБА_9 тa ОСОБА_7 , родичі повідомили, що останні виїхали за кордон та місцезнаходження їх невідоме, у зв`язку з чим, 21.06.2022 ОСОБА_6 оголошено в розшук.

У подальшому під час проведення слідчих (розшукових) дій з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , скеровано запит до Державної прикордонної служби України, у відповідь на який отримано інформацію про те, що 12.06.2022 о 12:40 год. ОСОБА_6 виїхала за межі території України через пункт пропуску Шегині та на даний в Україну не поверталася, тобто фактичне місцезнаходження підозрюваної невідоме, що в свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_6 переховується від органів слідства та суду.

Крім цього, 06.08.2024 року в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» було опубліковано повістки про виклик гр. ОСОБА_6 в якості підозрюваної для вручення копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування на 20.08.2024 року о 15 год. 00 хв., 21.08.2024 року о 14 год. 00 хв. та 22.08.2024 року о 15 год. 00 хв.

Також 14.08.2024 вказані повістки було опубліковано на офіційному веб-порталі Офісу Генерального прокурора, однак, підозрювана ОСОБА_6 на виклики слідчого не з`явилася.

30.10.2024, зважаючи на те, що місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_6 невідоме, остання перебуває за межами України, де переховується від органів досудового слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0003287 від 05.12.2021, старшим слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 винесено постанову про оголошення міжнародного розшуку підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Здійснення розшуку підозрюваної ОСОБА_6 за межами України можливе шляхом внесення відповідних відомостей про міжнародний розшук останньої до баз даних Інтерпол.

У взаємовідносинах України та Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерполу саме Національна поліція України виступає як Національне центральне бюро Інтерполу. При цьому, робочим апаратом НЦБ Інтерполу в структурі Національної поліції є саме Департамент міжнародного поліцейського співробітництва.

Крім того, з метою організації розшуку підозрюваної ОСОБА_6 , шляхом залучення Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України, та у випадку встановлення її місцезнаходження за межами території України та затримання для екстрадиції останньої, необхідно надати копію ухвали слідчого судді про обрання щодо вказаної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або вироку суду, завірених відповідно до вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814.

Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України).

Обґрунтовуючи клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що дають йому достатні підстави вважати, що оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного нетяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів про власності особи, тому з метою уникнення покарання, яке їй загрожує у разі визнання її вини, розуміючи його невідворотність, підозрювана може вчинити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчините інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_6 покинула територію України після початку здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, що не дає можливості викликати останню до органу досудового розслідування для проведення за її участі слідчих та процесуальних дій.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України, в клопотанні викладені обставини, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засідання проти задоволення клопотання про обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, заперечував, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Вислухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено таке.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В свою чергу, положення ч. 2 ст. 177 КПК України передбачають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Системний аналіз викладених положень кримінального процесуального закону дає підстави дійти висновку про те, що застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження як запобіжних заходів, в тому числі, тримання під вартою, можливо лише щодо особи, яка має статус підозрюваного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 21.02.2022 слідчим СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві за погодженням із прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В подальшому, 23.02.2022 у порядку ст. 290 КПК України сторонам вказаного кримінального провадження відкрито доступ до його матеріалів та заплановано вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваним та захисникам на 24.02.2022.

Однак, 24.02.2022 підозрювана ОСОБА_6 разом із своєю сестрою ОСОБА_7 на вручення обвинувального акту та реєстру не з`явились.

При відвідуванні місця реєстрації та проживання ОСОБА_9 тa ОСОБА_7 , родичі повідомили, що останні виїхали за кордон та місцезнаходження їх невідоме, у зв`язку з чим, 21.06.2022 ОСОБА_6 оголошено в розшук.

У подальшому під час проведення слідчих (розшукових) дій з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , скеровано запит до Державної прикордонної служби України, у відповідь на який отримано інформацію про те, що 12.06.2022 о 12:40 год. ОСОБА_6 виїхала за межі території України через пункт пропуску Шегині та на даний в Україну не поверталася, тобто фактичне місцезнаходження підозрюваної невідоме, що в свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_6 переховується від органів слідства та суду.

Крім цього, 06.08.2024 року в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» було опубліковано повістки про виклик гр. ОСОБА_6 в якості підозрюваної для вручення копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування на 20.08.2024 року о 15 год. 00 хв., 21.08.2024 року о 14 год. 00 хв. та 22.08.2024 року о 15 год. 00 хв.

Також 14.08.2024 вказані повістки було опубліковано на офіційному веб-порталі Офісу Генерального прокурора, однак, підозрювана ОСОБА_6 на виклики слідчого не з`явилася.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного, про що виносить відповідну постанову.

Враховуючи наведене, 30.10.2024, постановою старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 винесено постанову про оголошення міжнародного розшуку підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий суддя вважає, що існує достатньо підстав, передбачених ст. 177 КПК України для обрання стосовно ОСОБА_6 заочної міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» висловив позицію, згідно якого наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитись відповідними доказами.

На переконання суду, в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування доведено існування ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. В даному випадку тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення сама по собі може бути достатнім мотивом для здійснення дій, направлених на переховування підозрюваного від органів досудового розслідування й суду та зазначена позиція апеляційного суду кореспондується із практикою ЄСПЛ, який в рішенні «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Окрім того, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Водночас, в п. 58 рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови» («Becciev v. Moldova») ЄСПЛ зазначив, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

При цьому, суд приходить до висновку про те, що органом досудового розслідування, на виконання вимог ст. 194 та ч. 6 ст. 193 КПК України, доведено у сукупності факт набуття ОСОБА_6 у встановленому законом порядку статусу підозрюваної особи у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри у вчиненні нею інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оголошення її у міжнародний розшук відповідно до вимог закону. Також підтверджуючих в зазначеному провадженні ризиків, внаслідок чого існують всі законодавчі підстави для обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за її відсутності в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, якого буде достатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобігання наявним ризикам.

При цьому, суд зауважує, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної особи в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України не є остаточним застосуванням стосовно особи запобіжного заходу, натомість, за своєю правовою природою не призводить до негайного взяття особи під варту, а виступає підставою для затримання й доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, відповідно до положень вищевказаної ч. 6 ст. 193 КПК України, у разі обрання стосовно підозрюваної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за її відсутності, після затримання такої особи та не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю такої особи розглядає питання про застосування стосовно неї обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Відтак, суд наголошує, що в даному випадку така ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи як на території України, так і за її межами, здійснюється доставка особи до місця кримінального провадження, а також ухвалюється рішення про застосування запобіжного заходу або екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності.

Таким чином, суд вважає клопотання слідчого про обрання застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 необґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-179,183,184, 193,194,196,202, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УПГУНП у м. Києва ОСОБА_5 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003287 від 05.12.2021 відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1