Номер провадження 1-кп/243/309/2024
Номер справи 243/3771/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції на підставі наказу голови суду № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10.05.2022 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000448 від 02 серпня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солоне Вільнянського району Запорізької області, раніше не судимого, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, стрільця-санітара 3 механізованого відділення механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, з середньою спеціальною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 серпня 2022 року № 2500-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2023 року №58/2023, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 лютого 2023 року № 2915-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до витягу із наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.04.2023 № 124, солдат ОСОБА_4 , призначений 30.04.2023 на посаду стрільця-санітара 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно витягу із наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.09.2022 № 261, капітана ОСОБА_6 , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних сил України (по особовому складу) від 19 вересня 2022 року № 1281 на посаду заступника командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини та надано 3 доби на прийняття справ та посади з 28 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Водночас, ст. 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до ст. 28 Статуту, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази, а також в забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Статтями 29, 31 Статуту також передбачено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звання капітан належать до молодшого офіцерського складу, звання солдат належить до рядового складу.

Статтею 32 Статуту також передбачено, що військовослужбовці молодшого офіцерського складу є начальниками для військовослужбовців молодшого сержантського і старшинського складу однієї з ними військової частини та військовослужбовців рядового складу.

Також, відповідно до ст. 70 Статуту, заступник командира батальйону підпорядковується командирові та є прямим начальником усього особового складу батальйону, за відсутності командира виконує його обов`язки.

Таким чином, заступник командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_6 , по відношенню до стрільця-санітара 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 є прямим начальником за своїм службовим становищем та начальником за військовим званням, а останній підлеглим капітана ОСОБА_6 .

Поряд із цим, статтею 35 Статуту, серед іншого, передбачено, що накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості, наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Згідно ст. 36 Статуту, командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень.

Стаття 37 Статуту визначає, що військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його , військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін . Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання.

Крім того, Статутом визначений зміст військової присяги, згідно якого кожний військовослужбовець, вступаючи на військову службу урочисто присягає Українському народові завжди бути йому вірним і відданим, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зберігати державну таємницю, а також присягає виконувати свої обов`язки в інтересах співвітчизників та ніколи не зраджувати Українському народові.

Згідно ст.ст. 6, 11, 16, 127, 128 Статуту, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України також передбачено, що кожен військовослужбовець зобов`язаний знати й сумлінно виконувати вимоги цього Статуту, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України , дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни .

Більше того, ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено право командира віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

Під наказом у ст. 401 КК України розуміється одна із форм реалізації владних функцій, організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків військової службової особи, змістом якої є пряма, обов`язкова для виконання вимога начальника про вчинення або не вчинення підлеглим (групою підлеглих) певних дій по службі. В контексті ст. 402 КК України під наказом розуміється також пряма вимога у вигляді розпорядження, вказівки, команди тощо.

Особа, яка одержала законний наказ, зобов`язана його виконати. За своєю ОСОБА_7 дичною природою виконання законного наказу - це виконання особою свого юридичного (службового) обов`язку.

Наказ або розпорядження є законними, якщо вони віддані відповідною особою в належному порядку та в межах її повноважень і за змістом не суперечать чинному законодавству та не пов`язані з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина.

В свою чергу, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку, проходження військової служби і підлеглості, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши в умовах воєнного стану, військовий злочин за наступних обставин.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_1 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

18 липня 2023 року, приблизно о 13 годині 55 хвилин, перебуваючи на території населеного пункту Слов`янськ Донецької області в районі зосередження 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 отримав усний наказ свого прямого начальника заступника командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_6 , відданий на підставі бойового розпорядження командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 № НОМЕР_2 від 17.07.2023 КСП південна околиця н.п. НОМЕР_3 , про зайняття до 15 год. 00 хв. 18.07.2023 місця в штурмовій групі № 1 та здійснення наступальних дій в напрямку «МІНЬКІВКА», «ПАРАСКОВІЇВКА», знищення (захоплення в полон, змушування відійти) противника вздовж «косої лісосмуги», зайняття позицій в глибині оборони противника, взяття під вогневий контроль перехрестя доріг, порушення логістики підрозділів противника, що виконують завдання в «Залізнянському лісі», чим забезпечити виконання найближчого завдання бригади, будучи забезпеченим засобами індивідуального захисту (бронежилет, каска кевларова, аптечка) та особистою зброєю, здійснивши переміщення у складі підрозділу з населеного пункту Семенівка в населений пункт Привілля Донецької області та перехід в посилення штурмової групи № 1.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на підрив установленого в Збройних Силах України порядку підлеглості і принципу єдиноначальності, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді стрільця-санітара 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 18 липня 2023 року, приблизно о 13 годині 55 хвилин, перебуваючи на території населеного пункту Слов`янськ Донецької області в районі зосередження 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , отримавши усний наказ свого прямого начальника заступника командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_6 , відданий на підставі бойового розпорядження командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 № НОМЕР_2 від 17.07.2023 КСП південна околиця н.п. НОМЕР_3 , про зайняття до 15 год. 00 хв. 18.07.2023 місця в штурмовій групі № 1 та здійснення наступальних дій в напрямку «МІНЬКІВКА», «ПАРАСКОВІЇВКА», знищення (захоплення в полон, змушування відійти) противника вздовж «косої лісосмуги», зайняття позицій в глибині оборони противника, взяття під вогневий контроль перехрестя доріг, порушення логістики підрозділів противника, що виконують завдання в «Залізнянському лісі», чим забезпечити виконання найближчого завдання бригади, будучи забезпеченим засобами індивідуального захисту (бронежилет, каска кевларова, аптечка) та особистою зброєю, здійснивши переміщення у складі підрозділу з населеного пункту Семенівка в населений пункт Привілля Донецької області та перехід в посилення штурмової групи № 1, відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні не визнав та показав, що 18 червня 2023 року він відпочивав після наряду, його розбудили, наказали збиратися та відвезли до села у м. Слов`янську у розташування 1 роти, де під відеозапис його командир зачитав наказ вирушати на бойові позиції для штурмових дій, на що він відмовився за станом здоров`я. На той момент його артеріальний тиск був 160 на 80, та він відчував сильний головний біль після контузії. З цього приводу він звертався до лікаря за містом розташування підрозділу, який зробив укол та надав таблетки. Також зазначив, що він чекав рішення ВЛК, але не мав можливості пройти медичний огляд та йому не надали можливості взяти медичні документи. За один чи два тижні до вказаних подій він також проходив ВЛК. Після цього обвинувачений відмовився надавати пояснення без додаткового погодження позиції зі своїм захисником,а в наступних судових засіданнях жодних показань по суті справи не надав.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

На підтвердження вини обвинуваченого свідчать наступні докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що літом 2023 року в с. Семенівка м. Слов`янська він бачив, як ОСОБА_4 відмовився виконувати наказ. Наказ зачитував безпосередній командир на загальному шинкуванні, наказ був чіткий та зрозумілий, та полягав у необхідності вирушити на бойові позиції. З якої причини обвинувачений відмовився виконувати наказ, він не пам`ятає, але стверджує, що ОСОБА_4 був забезпечений всім необхідним обладнанням. Також свідок бачив, як з ОСОБА_4 розмовляв командир, намагався переконати останнього виконати наказ.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що станом на 18.07.2023 року він обіймав посаду заступника командира першого механізованого батальйону НОМЕР_4 механізованої бригади. У вказаний день в АДРЕСА_3 , близько 13-14 години він (свідок) зачитав наказ, який ОСОБА_4 відмовився виконувати. ОСОБА_4 був забезпечений всім необхідним обладнанням, був оглянутий фельдшером, який зазначив про можливість ОСОБА_4 виконувати наказ. Наказ був чіткий та зрозумілий. 3 із 11 військовослужбовців погодилися його виконувати.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що він знімав на відео події, які відбулися 18.07.2023 року у с. Семенівка м. Слов`янська, та під час яких ОСОБА_4 за станом здоров`я відмовився виконувати наказ командира. Наказ віддавав майор ОСОБА_6 , ОСОБА_4 був забезпечений всім необхідним.

Свідок ОСОБА_10 показав, що 18.07.2023 року в с. Семенівка м. Слов`янська, близько 13-14 години майор ОСОБА_6 зачитав наказ, який полягав у необхідності доповнити штурмову групу, вирушити у с. Привілля та здійснити наступ у відповідному напрямку. ОСОБА_4 відмовився виконувати вказаний наказу, при цьому, був забезпечений всім необхідним, а перед зачитуванням наказу, оглядався медиком.

Аналізуючи пояснення свідків, суд вважає їх пояснення такими, що відповідають дійсності, оскільки вони послідовні, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими процесуальними документами по справі.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, також підтверджується наданими прокурором письмовими доказами, дослідженими відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України безпосередньо судом, а саме:

-повідомленням керівника ОГ СіЗ ВКР СБ України ОТУ «Соледар» ОСОБА_11 про виявлення кримінального правопорушення від 18 липня 2023 року, згідно якого 18.07.2023 у місті тимчасової дислокації 1 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_5 АДРЕСА_3 мав місце факт непокори під час воєнного стану у вигляді прямого невиконання бойового розпорядження командира 1 механізованого батальйону НОМЕР_4 ОМБр, а саме відкритої відмови виконати наказ з боку ОСОБА_4 ;

-повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 про відкриту відмову солдата ОСОБА_4 виконати доведене йому 18.07.2023 близько 12 год. 30 хв. у м. Слов`янську бойове розпорядження командира командира 1 механізованого батальйону вч НОМЕР_1 від 17.07.23 №1206/2/244 щодо здійснення переміщення до АДРЕСА_4 , зайняття місця в штурмовій групі та здійснення наступальних дій;

-актом службового розслідування службового розслідування, з якого вбачається, що 18 липня 2023 року о 13:55 в районі тимчасового проживання особового складу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону, околиці населеного пункту Слов?янськ, Донецької області, солдат ОСОБА_4 у присутності свідків, із проведенням відео фіксації, відмовився виконувати бойове розпорядження командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від 17 липня 2023 року №1206/2/244, що призвело до порушення встановленого порядку несення військової служби та негативно позначилося на забезпеченні належної боєздатності та бойової готовності 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 в умовах воєнного стану;

- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №261 від 28.09.2022 року, згідно якого ОСОБА_6 , призначеного наказом Головнокомандувача ЗСУ від 19.09.2022 №1281 на посаду заступника командира 1 механізованого батальйону, ВОС-0210003 зараховано до списків особового складу частини НОМЕР_1 з 28.09.2022 року;

-витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №239 від 08.09.2022 року, згідно якого солдата, призваного за мобілізацією ОСОБА_4 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначеного на посаду солдата резерву запасної роти, вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов?язків за посадою;

-витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №124 від 30.04.2023 року, згідно якого ОСОБА_4 , заступника командира бойової машини-навідника-оператора 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону, 30.04.2023 року призначеного на посаду стрільця-санітара 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону, ВОС-100915/658А, вважати що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов?язків за посадою;

-витягом з бойового розпорядження командира 1МБ №1206/2/244, згідно якого солдат ОСОБА_4 має зайняти місця у штурмовій групі №1 та здійснити наступальні дії у напрямку Міньківка, Парасковіївка, знищити (захопити в полон, змусити відійти) противника вздовж «косої лісосмуги», зайняття позиції в глибині оборони противника, та взяти під вогневий контроль перехрестя дороги, порушити логістику підрозділів противника, що виконують завдання в «Залізнянському лісі», чим забезпечити виконання найближчого завдання бригади;

-довідкою військово-лікарської комісії від 05.07.2023 року №444, з якої вбачається, що ОСОБА_4 внаслідок вогнепального осколкового сліпого поранення (02.02.2023) м`яких тканин лівої гомілки має зміцнілий післяопераційний рубець, без порушення функції, суб`єктивний вушний шум, придатний до військової служби;

-військовим квитком серії НОМЕР_6 , згідно якого ОСОБА_4 призваний у ЗСУ під час мобілізації на підставі Указу Президента України №69 від 24.02.2022, рахується за військовою частиною НОМЕР_1 згідно наказу №239 від 08.09.2022 року та має військове звання солдат;

-медичною характеристикою солдата ОСОБА_4 від 09.07.2023 року, відповідно до якої останній під медичним наглядом лікаря вч НОМЕР_1 знаходиться з 2022 року. Проходив лікування:

з 21.11.22 до 24.11.22 з діагнозом: залишкові явища перенесених вибухових травм, гострий попереково-крижовий радикуліт з різко-вираженим больовим синдромом;

з 02.02.23 до 13.03.23 з діагнозом: ВОСП (02.02.23) лівої гомілки;

з 24.03.23 до 18.04.23 з діагнозом: післятравматична невропатія лівого малогомілкового нерву з легким парезом лівої ступні з незначним порушенням.

Згідно ВЛК придатний до військової служби. На обліку у психоневрологічному, наркологічному, туберкульозному, шкіро-венерологічному диспансерах не перебував. На теперішній час скарг не має. Об`єктивно загальний стан задовільний.

- протоколом огляду предмету від 18.07.2023 року, згідно якого старшим слідчим Другого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_13 було оглянуто мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M52» EMEI 1 НОМЕР_7 , EMEI 2 НОМЕР_8 , добровільно наданого свідком ОСОБА_9 , та виявлено відеозапис з назвою « НОМЕР_9 .mp4» тривалістю 04 хв. 18 сек, створеного 18.07.2023 року о 14-00 год., на якому зафіксовано факт відання 18.07.2023 року о 13 год. 55 хв. усного наказу заступником командира і механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_14 , шляхом зачитування бойового наказу вголос з зазначенням прізвищ військовослужбовців, про зайняття місця в штурмовій групі №1 та здійснення наступальних дій у напрямку Міньківка, Парасковії, знищення противника вздовж «косої лісосмуги», зайняття позиції в глибині оборони противника, та взяти під вогневий контроль перехрестя дороги, порушити логістику підрозділів противника, що виконують завдання в «Залізнянському лісі», чим забезпечити виконання найближчого завдання бригади та факт відмови від виконання наказу останнім;

-протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису від 18.07.2023 року, згідно якого з мобільного телефону марки «Samsung Galaxy M52» EMEI 1 НОМЕР_7 , EMEI 2 НОМЕР_8 було здійснено копіювання відеозапису з назвою « НОМЕР_9 .mp4» тривалістю 04 хв. 18 сек., який створено 18.07.2023 року о 14-00 год. на оптичний диск та долучено до протоколу;

-листом соціально-демографічних даних військовослужбовця ОСОБА_4 , згідно якого останній має задовільний стан здоров`я;

-анкетою додаткових відомостей персонального обліку військовослужбовця від 10.07.2023 року, особисто підписаною ОСОБА_4 , з якої вбачається, що ОСОБА_4 при призові на військову службу проходив ВЛК, хронічних захворювань не має, не є особою з інвалідністю, мав вогнепальне осколкове сліпе поранення 02.02.2023 року.

Окрім того, в судовому засіданні був оглянутий відеозапис відмови ОСОБА_4 від виконання наказу бойового наказу 18 липня 2023 року, на якому обвинувачений зазначив, що причиною невиконання бойового наказу є стан здоров`я.

Надаючи оцінку вказаному відеозапису, як доказу, суд вважає необґрунтованими доводи захисника про постановочний характер цього відео. Так, на підтвердження своєї позиції захисником не надано жодного доказу, при цьому, зміст відеозапису цілком погоджується з іншими доказами по справі

Доводи обвинуваченого щодо його відмови виконувати наказ через поганий стан здоров`я, також не є слушними через їх не доведеність, оскільки на їх підтвердження стороною захисту не наведено жодного доказу чи обґрунтування. При цьому з показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_10 вбачається, що перед отриманням наказу ОСОБА_4 оглядався медиком, який встановив, що ОСОБА_4 та за станом здоров`я мав можливість виконувати наказ. Про необґрунтованість позиції обвинуваченого також свідчать досліджені у судовому засіданні медичні документи, згідно яких ОСОБА_4 мав задовільний стан здоров`я: довідка військово-лікарської комісії від 05.07.2023 року №444, медична характеристика солдата ОСОБА_4 від 09.07.2023 року, лист соціально-демографічних даних військовослужбовця ОСОБА_4 ..

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого повністю доведена, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 402 КК України- непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, раніше не судимим, за місцем служби характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені

При сукупності обставин скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, суд приходить до переконання про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 не можливе без його ізоляції від суспільства та вважає, що обвинуваченому доцільно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

18 липня 2023 року ОСОБА_4 було затримано відповідно до положень статті 208 КПК України та на підставі ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.07.2023 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не відпали, особа засуджується до реального покарання у виді позбавлення волі, з метою запобігання ухиленню від суду та відбування покарання, суд приходить до висновку, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слід залишити без змін.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_4 у строк відбуття призначеного покарання строк тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження з 18 липня 2023 року до дня набрання вироком законної сили включно, із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 у Збройних Силах України.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1