Справа № 405/7371/23
провадження № 1-кс/405/3381/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 м. Кропивницький

Cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на постанову прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 12.09.2023 про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_7 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000563 від 19.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшла скарга представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на постанову прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 12.09.2023 про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_7 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000563 від 19.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

В обґрунтування скарги представник потерпілої зазначив, що 03.10.2023 він отримав копію постанови прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження від 12.09.2023 щодо підозрюваного у кримінальному провадженні №0000563 від 19.05.2023 року за ч.3 ст.286 КК України, ОСОБА_7 , на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Вважає зазначену постанову прокурора незаконною, яка винесена з грубим порушенням вимог Кримінального кодексу України та Кримінально-процесуального кодексу України виходячи з наступного.

Перш за все, прокурором вже вдруге навмисно створені умови, за яких з моменту винесення ним оскаржуваної постанови і до моменту направлення її потерпілій минуло майже 30 днів. Сама постанова винесена 12.09.2022, а направлена, згідно конверту простої кореспонденції тільки 25 вересня. Прокурор порушуючи вимоги КПК України направив цю постанову через такий значний проміжок часу.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому, провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Зазначив, що прокурор приймаючи дану незаконну постанову, вказаних приписів КПК України, не дотримався.

Потерпіла не була навіть належним чином допитана щодо обставин вчинення злочину, оскільки той допит, який проводився відразу після ДТП, в якій загинула її дитина, не може вважатися повним та належним зважаючи на той шок і горе, яке вона в той момент відчувала. Не був допитаний належним чином чоловік потерпілої, який теж є потерпілим по справі.

За весь час слідства ні слідчий, ні прокурор жодного разу не поінформували про його хід, не залучили потерпілу до жодної процесуальної дії (крім випадку залучення до проведення слідчого експерименту), а захиснику по телефону інформували про те, що справу от от передадуть в суд з обвинувальним актом.

Вважає, що прокурор, як свідчить сам текст оскаржуваної постанови, прийшов до протирічливих матеріалам справи висновків, а тому, його висновок про наявність підстав для закриття провадження в справі не відповідає ні наявним в справі доказам, ні вимогам Закону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , 15.05.2022, близько 03години 00 хвилин, керуючи рейсовим автобусом «VAN Hool» з іноземною реєстрацією « НОМЕР_1 », який здійснював регулярні пасажирські перевезення за маршрутом сполученням «Щетсен (Польська Республіка) Харків», рухаючись в темну пору доби, на відстані 450 м від перехрестя з вул. Комсомольською, що в с. Велика Виска Маловисківської ТГ Кропивницького району Кіровоградської області, по автодорозі М-12 «Стрій Тернопіль Кропивницький Знам`янка» на території Маловисківської ТГ Кропивницького району Кіровоградської області, зі сторони с. Велика Виска Маловисківської ТГ Кропивницького району Кіровоградської області в напрямку м. Кропивницький, під час руху грубо порушив вимоги п. п. 1.5, 2.3 (б) і (д) Правил дорожнього руху України (ПДР України) (п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи

перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), проявив особисту необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, в порушення п.12.1ПДР України (п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), не обрав безпечної швидкості руху, чим позбавив себе можливості безпечно керувати транспортним засобом, щоб не наражати на небезпеку інших учасників дорожнього руху та вірно оцінювати дорожню обстановку.

Разом з цим, ОСОБА_7 , під час руху належно не прослідкував за дорожньою обстановкою, легковажно сподіваючись на відвернення негативних наслідків, у результаті чого, вчасно не виявив вантажний автомобіль «Renault Magnum 480», з напівпричепом Kromhout 3-ZOS-1227, який знаходився без руху та був спрямований в попутному з останнім напрямку, частково на узбіччі, - частково на проїзній частині, вірно не відреагував та вчасно не зважив на зміну дорожньої обстановки та в порушення п.п. 12.3 та 13.3 ПДР (п.12.3У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу…; п.13.3 Під час… об`їзду перешкоди … необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху…) внаслідок недотримання безпечної швидкості руху та бокового інтервалу із зазначеною вантажівкою, допустив зіткнення з лівою задньою частиною прилаштованого до неї напівпричепу.

Всі вищевикладені невідповідні та протиправні дії водія ОСОБА_7 та порушення ним вимог п. п. 1.5, 2.3 (б) і (д), 12.1, 12.3 та 13.3ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з фактом наїзду на напівпричіп у складі з вантажівкою. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди три пасажири автобуса отримали тілесні ушкодження та померли на місці пригоди, чотири пасажири автобуса отримали тілесні ушкодження різних ступенів тяжкості та були доставлені до медичних закладів охорони здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

Підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, повністю підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 15.05.2022 - проїзної частини автодороги М30 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка», в ході якого зафіксовано місце зіткнення автобуса «VAN Hool» та вантажного автомобіля «Renault Magnum 480», із напівпричепом Kromhout 3-ZOS-1227, механічні пошкодження на транспортних засобах, що і утворились в результаті ДТП, слідову картину в місці ДТП, стан дорожніх та погодних умов та інші обставини події;

- протоколами огляду місця події оглядом - трупів, які являлись пасажирами автобуса «VAN Hool» та які померли від отриманих внаслідок ДТП тілесних ушкоджень;

- протоколом допиту в якості підозрюваного ОСОБА_7 , який показав, що під час руху він побачив попереду на правому узбіччі якийсь відблиск. Першочергово, що це був за предмет він не зрозумів. При подальшому наближенні розгледів, що це блищали світлоповертачі чи не увімкнені габаритні ліхтарі транспортного засобу, який стояв частково на проїзній дорозі, а частково на узбіччі. Побачивши попереду транспортний засіб, застосував гальмування, але зупинити автобус не зміг, оскільки для цього було недостатньо віддалі. Оскільки автобус обладнаний ABS, слідів гальмування на дорозі не залишилось. Незважаючи на це практично відразу ж відбулось зіткнення. Підозрюваний ОСОБА_7 не заперечив, що із застосуванням гальмування міг трохи спізнитись. В оскаржуваній постанові (сторінка 9 абзац 5 та 6, якщо рахувати зверху) прямо процитовано підозрюваного показання ОСОБА_7 , який вказав, що в момент ДТП їв чіпси та потягнувся за чаєм, а на дорогу взагалі не дивився;

- протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 , в ході якого останній на місці ДТП розказав та безпосередньо показав місце руху автобуса, яким він керував, місцезнаходження вантажного автомобіля «Renault Magnum 480» та місце зіткнення з ним, а також видимість перешкоди, швидкість та інші суттєві обставини події;

- речовими доказами: автобусом «VAN Hool» та вантажним автомобілем «Renault Magnum 480», із напівпричепом Kromhout 3-ZOS-1227, на яких в ході огляду місця події зафіксовані пошкодження в результаті зіткнення та проведеними на даних час за даними автотранспортними засобами автотехнічними експертизами;

- протоколом допиту свідка, який керував вантажним автомобілем «Renault Magnum 480», із напівпричепом Kromhout 3-ZOS-1227, який показав, що в ході руху по автодорозі де мало місце ДТП, він у зв`язку з технічними причинами зупинився на обочині дороги, частина транспортного засобу знаходилась проїжджій частині дороги. Відразу ж після цього, через нетривалий період часу відбулось зіткнення, в результаті наїзду від 15.05.2022.

Зазначив, що починаючи зі сторінки шість оскаржуваної постанови, прокурор робить неочікувані та явно необґрунтовані висновки щодо обставин вчинення злочину:

-прокурору так і не вдалося чітко визначити швидкість руху автобуса на ділянці руху 450 м від виїзду до місця зіткнення. Так, відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи №2765-2767/22-27 від 06.07.2022 року, середня швидкість руху автобуса під керуванням ОСОБА_7 на ділянці руху 450 метрів до місця зіткнення, становила 57,6 км/год. Згідно даного висновку при швидкості руху 51,44 км/год та 57,6 км/год водій автобусу мав технічну можливість уникнути наїзду на перешкоду шляхом виконання вимог п.12.3 ПДР, як шляхом застосування гальмування з моменту виявлення перешкоди так і шляхом здійснення її безпечного об`їзду. Однак, з невідомих підстав, прокурором прийнято рішення використовувати для подальших досліджень швидкість автобуса встановлену висновком судової комп`ютерно-технічної та автотехнічної експертизи від 08.08.2022 №22-3203/3204.

Обґрунтування такого кроку полягає лише в тому, що автобус був обладнаний тахографом, однак, після ДТП картку тахографа не виявлено, а в ході додаткового огляду даного транспортного засобу вже не було виявлено і самого тахографу, хоча транспортний засіб визнано речовим доказом та ніхто не мав права вчиняти жодних дій з ним.

Вважає, що і слідчий і прокурор замість того, щоб сприяти належному слідству спочатку допустили зникнення з арештованого автобусу картки тахографу, а потім, після скасування першої постанови про закриття кримінального провадження - зник вже й сам тахограф.

-прокурор в оскаржуваній постанові здійснює аналіз того, з яким саме світлом рухався автобус. Хоча в матеріалах справи наявні пояснення самого підозрюваного про те, що він рухався з увімкненим дальнім світлом фар. При цьому, прокурор приходить до висновку про встановлення факту руху автобусу саме з ближнім світлом фар. В основу такого висновку прокурора покладено протокол слідчого експерименту від 17.05.2023 року (єдина слідча дія проведена з залученням чоловіка потерпілої як потерпілого та їх представника). Всупереч зазначеному в постанові прокурора, ніяких спеціалістів чи експертів при проведенні слідчого експерименту не було. В основу ж висновків за результатами його проведення лягли пояснення понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Невідомо, де взялися ці особи посеред ночі на виїзді з села для участі в слідчому експерименті. Разом з тим, згідно ч. ч. 1-3 ст. 240 КПК України передбачено, що з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу. До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник. Відтак, слідчий та прокурор не мають права враховувати замість думки експерта пояснення понятих про їх власні відчуття дій водія автобуса. Однак, в подальшому, в основу всіх подальших проведених експертиз були враховані пояснення понятих, залучення яких до слідчих експериментів, як і врахування їх показів не передбачено діючим КПК України.

-згідно ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.07.2022 по справі 405/3216/22, якою задовольнялось клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування по даному кримінальному провадженні, суддя прийшов до висновку про його обґрунтованість через необхідність вчинення наступних дій: допитати за дорученням у якості свідків пасажирів автобусу, а саме: ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка м. Харків; ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка Дніпропетровської обл. м. Кам`янське; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка м. Полтава та долучити протоколи допиту до матеріалів кримінального провадження; допитати у якості свідка ОСОБА_14 , мешканець Тернопільської області, Тернопільського району, с.м.т. Велика Березовиця, який є співвласником автобусу VAN Holl іноземна реєстрація. НОМЕР_1 ; необхідно долучити висновок інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожнього транспортних пригод» дана експертиза була призначена 29.06.2022; долучити висновки судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_5 ; з урахуванням висновків судових експертиз з урахуванням інших зібраних в ході досудового розслідування доказів у кримінальному провадженні та встановлених всіх можливих об`єктивних даних про обставини вчинення кримінального правопорушення, повідомити ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України; за результатами проведених зазначених слідчих та процесуальних дій додатково допитати підозрюваного ОСОБА_7 ; виконати вимоги ст. 290 КПК України у тому числі забезпечити відкриття та надання доступу до матеріалів досудового розслідування та проведення інших дій пов`язаних виконанням вимог даної норми закону; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Однак, в рамках даного кримінального провадження всі ці дії проведені не були, що автоматично виключає законність постанови про закриття кримінального провадження. Так само, не було враховано положення постанови Офісу Генерального прокурора про скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження.

-залишилось до кінця не дослідженим та не обґрунтованим експертними висновками питання щодо розбіжності між показами підозрюваного ОСОБА_7 та ствердженням прокурора в постанові про те, що, нібито, він здійснював екстрене гальмування, однак, жодних слідів такого гальмування на проїжджій частині не зафіксовано і це при тому, що поверхня дороги була сухою. Припущення прокурора про роботу антиблокувальної системи не може слугувати належним доказом в умовах позитивних температур (17 травня) та сухої поверхні шляху. На сторінці 9 останні три абзаци, прокурор, посилаючись на висновок експертизи від 08.08.2022 №22-3203/3204 зазначає, що ніякого екстреного гальмування ОСОБА_7 не вчиняв. В подальшому, в тексті постанови, з застосування думки понятих, висловлених ними під час слідчого експерименту від 17.05.2023, що не є належними та допустимими доказами з урахуванням вищевказаного положення КПК, йде висновок про те, що ОСОБА_7 не мав можливості уникнути зіткнення ні шляхом екстреного гальмування, ні шляхом об`їзду перешкоди. При цьому, ключове питання щодо швидкості руху автобусу на час безпосереднього зіткнення так і залишилось не з`ясованим. Це при тому, що сам ОСОБА_7 чітко вказав, що рухався зі швидкістю 90 км/год. Відсутність однозначної відповіді на це питання позбавляє можливості зробити висновок про те, чи мав можливість водій автобусу загальмувати чи об`їхати перешкоду чи ні.

-поза увагою слідства залишилось і питання щодо того де саме поділась спочатку карта з тахографу, а потім і сам тахограф (під час досудового розслідування), хоча вказані прилади могли дати однозначну та чітку відповідь на це питання. З цього приводу слідчий (прокурор) мали викликати та допитати як ОСОБА_7 , так і власника автобусу, осіб відповідальних за його зберігання як доказу, тощо. Однак, нічого цього зроблено не було.

-встановлено було усіма експертизами, що в межах населеного пункту та на час виїзду з нього, ОСОБА_7 рухався з перевищенням дозволеної швидкості руху. А враховуючи те, що він їв чіпси та потягнувся до чаю (що само по собі теж порушення для водія під час руху, зазначене і могло стати причиною зіткнення, оскільки водій під час руху відволікся. Однак, все це прокурором враховано не було, а обвинуваченим по справі став лише водій, який стояв та не здійснював жодних маневрів.

-слідчим та прокурором по справі не було допитано всіх потерпілих та свідків пригоди, наприклад, чоловіка потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_17 , батька загиблого їх спільного сина ОСОБА_18 (2013 року народження), який майже відразу прибув на місце події.

-не взято до уваги також і показання тих свідків, які були допитані в частині доведеності вини ОСОБА_7 і свідчення самого ОСОБА_7 , який визнавав, що бачив силует автомобіля на дорозі, з яким потім і зіткнувся і що він визнає, що міг невчасно нажати на гальма.

Просив скасувати постанову прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 12.09.2023 року щодо підозрюваного у кримінальному провадженні №0000563 від 19.05.2023 року за ч.3 ст.286 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

В судовому засіданні представник потерпілої підтримав доводи скарги, які в ній викладені, просив її задовольнити. Додав, що досудове розслідування проведено однобічно, внаслідок чого не були притягнуті до відповідальності двоє водіїв; оскільки Солтис відволікся від керування, їв та пив за кермом, не контролював дорожньою обстановку, внаслідок чого і сталось ДТП; під час проведення досудового розслідування були проведені численні експертизи, але вони приходили до різних висновків щодо наявності або відсутності в діях ОСОБА_19 складу злочину; не було проведено експертизу, яка б могла встановити, які б могли бути наслідки до пасажирів автобусу, якщо б вчасно було б застосовано гальмування; не допитані потерпілі, не є належним допитом потерпілої ОСОБА_20 одразу після ДТП, після смерті дитини; батько загиблого хлопчика взагалі не був допитаний; не проведено експертизу на предмет встановлення обставин відносно того, які б були наслідки ДТП, якби Солтис вчасно прийняв міри щодо зупинки транспортного засобу або зменшення його швидкості до моменту зіткнення з іншим транспортним засобом; експертиза була проведена на підставі показань понятих, які визначали, бачив чи ні водій Солтис транспортний засіб, коли він його побачив, слідчий експеримент був проведений із грубим порушенням КПК України, оскільки жодна його норма не передбачає можливість використання показань понятих як експертів, і саме з їх показань записувались відповідні вихідні дані для проведення експертизи; вважає, що експертизи, проведені на підставі показань понятих, не можуть бути доказовою базою; транспортний засіб стояв на обочині, на відео видно, проїзжало біля нього багато транспортних засобів, але зіткнувся з ним тільки транспортний засіб під керуванням Солтиса.

В судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення скарги та зазначила, що органом досудового розслідування проведені всі можливі слідчі дії, щоб виконати вимоги ст. 2 КПК України щодо завдань кримінального провадження. Початково підозру 15.05.2022 було оголошено Солтису у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Після проведення ряду слідчих дій, було встановлено, що є відеозапис з відеокамери спостереження «Безпечне місто» на виїзді з с. Велика Виска, який долучено до матеріалів кримінального провадження; по ньому вираховано швидкість автомобіля при переїзді перехрестя, середню швидкість руху від перехрестя до місця ДТП; по цих даних було проведено судову автотехнічну експертизу; з участю Солтиса першочергово був проведений слідчий експеримент; був залучений відеозапис з камер відеоспостереження вагончика СФГ «Зоря», де зафіксовано рух автобуса перед зіткненням, цей відеозапис дав можливість встановити точну швидкість руху автобусу безпосередньо перед зіткненням; з урахуванням цих обставин було призначено комплексну експертизу, яка вирахувала швидкість руху автобусу; експерт подав клопотання про те, що на слідчому експерименті з участю Солтиса визначення видимості проїзної частини і видимості перешкоди було проведено за умови ввімкнення дальнього світла фар, а яке ж було світло фар, необхідно було встановити на слідчому експерименті; за клопотанням експерта був проведений слідчий експеримент, де шляхом порівняння видимості освітлюваності проїзної частини узбіччя, розмітки, було встановлено, що в порівнянні із тим ступенем освітлюваності, яке на відеозаписі з камери «Безпечне місто» і було встановлено, що автобус рухався перед ДТП із ввімкненим ближнім світлом фар і відповідно по ввімкненим ближнім світлом фар було встановлено видимість перешкоди і експертом за результатами дослідження цих даних надано висновок про те, що водій автобусу не міг уникнути наїзду в тих умовах, в яких він рухався, за такої швидкості, такої видимості, він би не встиг здійснити гальмування. На підставі цієї експертизи прокурором вперше було прийнято рішення про закриття кримінального провадження, яке в подальшому було скасовано Офісом Генерального прокурора, зауваження були усунуті. Був проведений ще один слідчий експеримент, до участі у якому було залучено неупереджених понятих, а водій Солтис відмовився брати у ньому участь; для об`єктивності були залучені всі учасники кримінального провадження; під час слідчого експерименту перевірялось, з яким світлом фар рухався автобус перед ДТП та яка видимість проїзної частини та перешкоди з відповідним світлом фар. Було призначено кілька автотехнічних експертиз, щоб встановити, чи мав можливість Солтис при цих умовах, як зупинити автобус до моменту наїзду, так і здійснити безпечний об`їзд; відповідно до висновків експертиз, водій Солтис не мав можливості зупинити транспортний засіб із відповідною швидкістю до моменту наїзду, не мав можливості здійснити безпечний об`їзд за цю відстань з відповідною швидкістю; представник потерпілого зазначив, що Солтис відволікся, оскільки їв чіпси, потягнувся за чаєм, не заперечує, що спізнився із гальмуванням, але фактичними обставинами кримінального провадження встановлено, що при належному виконанні правил дорожнього руху, він не мав технічної можливості уникнути ДТП. Проаналізувавши обставини та докази вона пришла до переконання, що в діях ОСОБА_19 відсутній склад кримінального правопорушення внаслідок відсутності прямого причинного зв`язку між його діями та наслідками. Оскільки інший водій порушив правила дорожнього руху, обвинувальний акт відносно нього направлений до суду. Припущення про те, що якби водій Солтис вибрав для себе іншу модель поведінки в даних умовах, то це могло б привести до інших наслідків, вони не можуть бути покладені в основу обвинувачення; немає можливості обрахувати точно ті наслідки, які мали би або могли би настати, якби була інша модель поведінки. Потерпілу ОСОБА_20 було одразу допитано після ДТП, клопотань про її повторний допит не надходило; заяви про залучення в якості потерпілого батька ОСОБА_20 , не надходило, але він був присутній під час проведення слідчого експерименту. Просила відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення представника потерпілої, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000563 від 19.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та матеріали, долучені до скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора в порядку, передбаченому КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Разом з тим, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За змістом ч. 1 ст. 92 КПК України доказування обставин, передбачених ч. 1 ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, 19.05.2023 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження № 0000563 з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 286 КК України.

Постановою прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 12.09.2023 зазначене кримінальне провадження було закрите у зв`язку із відсутністю в діях водія ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Вимоги до процесуального рішення, прийнятого у формі постанови, передбачені ст. 110 КПК України, відповідно до якої постанова повинна складатися з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчий суддя зазначає, що змагальність сторін, як одна із загальних засад кримінального провадження, передбачає, самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. У випадку, коли стороною захисту ініційовано проведення слідчої (розшукової) дії, саме вона має довести доцільність проведення такої дії.

Проте, стороною обвинувачення при проведенні досудового розслідування, не всебічно та неповно з`ясовані обставини кримінального провадження, що підлягають доказуванню, а саме те, що не було допитано потерпілого ОСОБА_17 , хоча прокурор стверджувала, що він не має статусу потерпілого, проте в постанові про закриття кримінального провадження зазначає його як потерпілого; не проведено експертне дослідження обставин того, які б могли бути наслідки дорожньо транспортної пригоди, якщо б вчасно було застосовано гальмування водієм ОСОБА_7 ; поза увагою слідства залишилось і питання місцезнаходження спочатку карти з тахографу, а потім і самого тахографу; не надано оцінку тій обставині, що перед дорожньо транспортною подією з вантажним автомобілем «Renault Magnum 480» з напівпричепом безперешкодно проїжджали інші транспортні засоби, проте, тільки автобус «VAN Нооl» здійснив на нього наїзд.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що при проведенні розслідування необхідно більш ретельно перевірити всі доводи потерпілої ОСОБА_4 та її представника та дати аналіз всім доказам на їх підтвердження або спростування.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалков та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстронним і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертів. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справах є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Враховуюче наведене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга представника потерпілої ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а постанова прокурора про закриття кримінального провадження скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на постанову прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 12.09.2023 про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_7 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000563 від 19.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, задовольнити.

Постанову прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 12.09.2023 про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_7 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000563 від 19.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_21