ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 675/972/23

Провадження № 11-кп/4820/609/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ч.1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України ОСОБА_6 , в межах об`єднаного кримінального провадження, відомості про які внесені: 16 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000648, 20 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000679 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09 вересня 2024,

в с т а н о в и л а:

До початку апеляційного розгляду, від прокурора у кримінальному провадженні - начальника Білогірського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_8 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 , будучи 13.11.2020 року засудженим Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 286 КК України, з призначенням покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 роки, звільнений умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 24 дні, на підставі ст. 81 КК України, за ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 23.01.2023, маючи не зняту та непогашену судимість, в період умовно-дострокового звільнення, продовжив свою злочинну діяльність, що виразилася у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1,2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 (епізод закрито за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України), ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 162 КК України, а тому існує ризик того, що він, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, ОСОБА_6 не працевлаштований, та у разі визнання, останнього, винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. При цьому, зазначає, що обвинувачений, після вчинення злочину з місця події зник, що свідчить про наявність ризику його переховування від суду, що унеможливить контроль за його поведінкою та явкою до суду, у разі обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Прокурор уважає, що застосування менш суворих запобіжних заходів (домашній арешт, застава, особиста порука та особисте зобов`язання) не забезпечить виконання, покладених на ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, визначених ст. 194 КПК України та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Заслухавши прокурора, який підтримав подане клопотання, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечили щодо його задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Задовольняючи клопотання прокурора частково, колегія суддів враховує положення ч. 1 ст. 197 КПК України, у відповідності до якої строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Так, за приписами ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09 вересня 2024 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ч. 1,2 ст. 289 КК України.

До набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на 60 днів (до 07 листопада 2024 року включно), продовжено запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою.

Апеляційний суд, діючи відповідно до вимог до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань, під час судового розгляду, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд, своєю вмотивованою ухвалою, скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідає вимогам ст.ст.176, 178, 183, 184, 199 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Зі змісту положень ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких послався прокурор у клопотанні, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_6 , будучи 13.11.2020 року судимим Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 286 КК України, з призначенням покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 роки, звільнений умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 24 дні, на підставі ст. 81 КК України за ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 23.01.2023, маючи не зняту та непогашену судимість, в період умовно-дострокового звільнення, продовжив свою злочинну діяльність, що виразилася у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1,2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 (епізод закрито за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України), ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 162 КК України.

Зазначене вище свідчить про систематичність вчинення ним кримінальних правопорушень та небажання ставати на шлях виправлення.

Таким чином, існує обґрунтований ризик того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, ОСОБА_6 , не працевлаштований, та у разі визнання останнього винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень йому загрожує покаранням у виді позбавлення волі на строк до восьми років. При цьому, варто зазначити, що ОСОБА_6 , після вчинення злочину, з місця події зник, що свідчить про наявність ризику його переховування від суду, що унеможливить контроль за його поведінкою та явкою до суду, у разі обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Вказане свідчить також про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , колегія суддів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому, суворість покарання, що загрожує йому, у разі визнання винуватим, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за умисний корисливий злочин, на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність, а також доведення прокурором, в суді апеляційної інстанції, існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність вказаних ризиків, а відтак і наявність підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено.

Наведені у судовому засіданні захисником ОСОБА_7 доводи про відсутність потреби у продовженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , на даній стадії апеляційного розгляду, строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою не спростовують існування, доведених у судовому засіданні апеляційного суду, стороною обвинувачення обставин та ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

За наведеного та враховуючи, що строк дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 спливає 07.11.2024, однак закінчити розгляд кримінального провадження, до вказаного строку, є неможливим з об`єктивних причин, колегія суддів вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити частково та продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не по день набрання вироком законної сили, а на певний строк.

Відомості, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_6 під вартою відсутні.

При цьому, продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів не вбачає підстав для визначення останньому розміру застави, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 183, 197,199, 331, 405, 418 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20 грудня 2024, включно.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2