Справа № 128/4582/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості по якому 30.10.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000224 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сокиринці Вінницького району Вінницької області, громадянина України, маючого вищу освіту, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , в силу віку та життєвого досвіду достовірно знаючи про підстави набуття спеціального статусу щодо підтвердження права на керування транспортними засобами, а також порядок видачі посвідчення тракториста-машиніста, діючи з прямим умислом, спрямованим на скоєння кримінального проступку щодо використання завідомо підробленого документа, у березні 2020 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено) звернувся до малознайомої особи, яка висловила йому пропозицію про продаж посвідчення тракториста-машиніста, домовився про придбання у такий спосіб за 10 000,00 грн. підробленого офіційного документа, а саме посвідчення тракториста-машиніста на своє ім`я, для чого надав вказаній особі свої дані, які були необхідні для виготовлення посвідчення тракториста-машиніста та передав грошові кошти.

У подальшому, орієнтовно за два тижні після спілкування з малоневідомою особою, тобто, у квітні 2020 року, ОСОБА_3 отримав від невстановленої особи документ зі своїм зображенням та анкетними даними, а саме: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 видане ГУ Держпродспоживслужбою в Київській області від 21.04.2020 з категоріями «А1», «А2», «В1», «D1».

Надалі, ОСОБА_3 , отримавши посвідчення тракториста-машиніста всупереч встановленому законодавством порядку, 30.10.2024 біля 14-00 год. рухаючись за кермом екскаватора-навантажувача «FAI 555B», д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. І.Богуна в с. Парпурівці Вінницького району Вінницької області, був зупинений працівниками СРПП ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області у складі екіпажу «Жарт-54», до складу якого входили поліцейський ОСОБА_4 та поліцейський ОСОБА_5 , які згідно розстановки сил та засобів, перебували у зоні оперативного реагування, а саме на території обслуговування ВП АДРЕСА_2 , для нагляду за безпекою дорожнього руху.

На вимогу працівників поліції відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» пред`явити посвідчення тракториста-машиніста, на підставі якого ОСОБА_3 здійснював рух на вказаному транспортному засобі, останній, достовірно знаючи про те, що відповідне навчання він не проходив, спеціальні іспити не складав, усвідомлюючи, що право на керування даним транспортним засобом у встановленому законом порядку не набув, а також будучи обізнаним, що наявне у нього посвідчення тракториста-машиніста є підробленим, бажаючи набуття певних суб`єктивних прав, діючи з прямим умислом та спеціальною метою використання підробленого документа, надав працівникам поліції для перевірки посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 21.04.2020 з категоріями «А1», «А2», «В1», «D1», тим самим використав завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-24/21533-ДД від 05.11.2024 бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , виданий ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 21.04.2020 з категоріями «А1», «А2», «В1», «D1» на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень тракториста-машиніста, що перебувають в офіційному обігу на території України. У бланку посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , виданого ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 21.04.2020 з категоріями «А1», «А2», «В1», «D1» на ім`я ОСОБА_3 , фонові зображення з лицьової та зворотної сторін (захисна сітка, серія та номер бланку) нанесено за допомогою друкуючого пристрою електрографічним способом формування зображень. Посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 21.04.2020 з категоріями «А1», «А2», «В1», «D1» на ім`я ОСОБА_3 , ознак внесення змін (підчистки, додруковування, змивання тощо) не виявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Від прокурора надійшло клопотання, в якому він просить розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні, враховуючи те, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден із розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно до ч. 1 ст. 302, ст.ст. 381-382 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником ОСОБА_6 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі. Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною.

Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до ч. 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Як вже судом зазначено вище, із заяви ОСОБА_3 випливає, що останній не заперечує фактичних обставин і визнає винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Крім того, стороною обвинувачення до обвинувального акта подано матеріали кримінального провадження, у яких на підтвердження винуватості ОСОБА_3 наявні й інші докази, які досліджені судом, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000224 від 30.10.2024 за правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до якого 30.10.2024 до ЧЧ ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт від поліцейського СРПП ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області про те, що 30.10.2024 під час несення служби в складі екіпажу «Жарт-54» в АДРЕСА_2 зупинено екскаватор-навантажувач «FAI 555B», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав для перевірки посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 21.04.2020 з ознаками підробки;

- рапорт поліцейського СРПП ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , відповідно до якого під час чергування в складі екіпажу «Жарт-54» в ході патрулювання в АДРЕСА_2 зупинено екскаватор-навантажувач «FAI 555B», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав для перевірки посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 21.04.2020 з ознаками підробки;

- протокол огляду місця події від 30.10.2024, відповідно до якого було оглянуто узбіччя автомобільної дороги між селами Парпурівці та Хижинці Вінницького району Вінницької області, зафіксовано розташування транспортного засобу екскаватор-навантажувач «FAI 555B», д.н.з. НОМЕР_2 , водія даного транспортного засобу ОСОБА_3 , який на вимогу працівника патрульної поліції пред`явив посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 21.04.2020. Зазначене посвідчення тракториста-машиніста було вилучено;

- протоколи допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 31.10.2024, відповідно до яких свідки повідомили, що 30.10.2024 вони були залучені в якості понятих під час проведення огляду місця події, в ході якого у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 21.04.2020, видане на його ім`я, з ознаками підробки;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 14.11.2024, відповідно до якого свідок повідомив, що 30.10.2024 ним, під час патрулювання в складі екіпажу «Жарт-54», 30.10.2024 в ході патрулювання по АДРЕСА_3 , було зупинено екскаватор-навантажувач марки «FAI 555B», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який надав для перевірки посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 21.04.2020 видане на його ім`я, з ознаками підробки;

- постанова від 30.10.2024, відповідно до якої посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 21.04.2020, видане ГУ Держпродспоживслужбою в Київській області, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000224 та після проведення відповідних експертиз долучено до матеріалів кримінального провадження;

- висновок судової технічної експертизи документів №СЕ-19/102-24/21533-ДД від 05.11.2024, згідно якого бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане 21.04.2020 ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на категорії А1, А2, В1, D1 на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень тракториста-машиніста, що перебувають в офіційному обігу на території України. У бланку посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане 21.04.2020 ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на категорії А1, А2, В1, D1 на ім`я ОСОБА_3 , фонові зображення з лицьової та зворотної сторін (захисна сітка, серія та номер, текст бланку) нанесено за допомогою друкуючого пристрою електрографічним способом формування зображень. У бланку посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане 21.04.2020 ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на категорії А1, А2, В1, D1 на ім`я ОСОБА_3 , ознак внесення змін (підчистки, додруковування, змивання тощо) не виявлено;

- ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2024, якою накладено арешт на майно, а саме: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на категорії А1, А2, В1, D1;

- лист Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області №10-10/9919-24 від 01.11.2024, відповідно до якого станом на 01.11.2024 посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не видавалося. Посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 категорії А1 видано 20.09.2019 ГУ Держпродспоживслужби в Миколаївській області на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця с. Висунськ Миколаївської області. Інформація щодо здобуття ОСОБА_3 професійної (професійно-технічної) освіти та складання останнім іспитів для отримання посвідчення тракториста-машиніста в Головному управлінні відсутня;

- повідомлення про підозру від 18.11.2024, відповідно до якого ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа;

- протокол допиту підозрюваного від 18.11.2024, відповідно до якого ОСОБА_3 розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Зокрема, що в березні 2020 року йому знадобилося посвідчення траткориста-машиніста та навчатися він не мав бажання, оскільки посвідчення йому необхідне було як найшвидше. В подальшому він звернувся до малознайомої особи на ім`я ОСОБА_12 , який висловив йому пропозицію про допомогу у отриманні вказаного посвідчення. Вони домовилися про виготовлення для нього вказаного документу за винагороду в сумі 10 000,00 грн.. В подальшому, приблизно за два тижні, у квітні 2020 року, у відділенні «Нова пошта» в АДРЕСА_1 , він отримав посвідчення тракториста-машиніста на своє ім`я. Даним посвідченням він користувався з того часу і до тепер. Проте, 30.10.2024 біля 14 год., керуючи трактором д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР. На їх вимогу надав посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 на його ім`я, які перевіривши його, повідомили, що дане посвідчення має ознаки підробки та викликали СОГ. Також зазначив, що навчання він не проходив, іспити не складав, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає в повному обсязі.

Таким чином, суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування, вважає, доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 , судом встановлено наступне.

Обвинувачений ОСОБА_3 на час вчинення кримінального правопорушення був повнолітнім; раніше не судимий; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; за місцем реєстрації та проживання скарг відносно ОСОБА_3 не надходило; не одружений; не є інвалідом першої/другої груп.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, характер вчиненого кримінального проступку, та особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який в своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Таким чином, суд використовує повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами при призначенні покарання, кожна з яких є законною, застосовує принцип індивідуалізації покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, та вважає, що обране покарання є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення.

З урахуванням наведеного, суд, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у виді штрафу, в межах санкції інкримінуємої частини статті КК України.

Визначене покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_13 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, виходячи із принципу індивідуалізації покарання та дискреційних повноважень суду.

На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 3979,50 грн. за проведення експертизи №СЕ-19/102-24/21533-ДД від 05.11.2024.

Речовий доказ посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке долучено до матеріалів кримінального провадження, згідно вимог ст. 100 КПК України, слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2024 - скасувати.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 381 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження застосовані ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2024 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане 21.04.2020 ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на категорії А1, А2, В1, D1.

Речовий доказ - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане 21.04.2020 ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на категорії А1, А2, В1, D1, яке долучено до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави Україна витрати за проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/102-24/21533-ДД від 05.11.2024 в сумі 3979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 50 копійок.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання суду апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1