Провадження № 1-кс/686/9988/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погодженого прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді т римання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Жмеринка Вінницької області, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, осіб на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

у кримінальному провадженні № 0001526,

встановив:

Старший слідчий Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчий і прокурор наполягали на задоволенні клопотання.

Сторона захисту заперечень проти задоволення клопотання не висловила.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

18.11.2024 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001526 зареєстроване кримінальне провадження із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.4 ст.286-1 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 18 листопада 2024 року, близько 07 год. 20 хв., у світлу пору доби, без опадів водій ОСОБА_6 , проявляючи злочину самовпевненість, порушуючи вимоги 2.9. (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 (далі по тексту Правил), а саме перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, рухався за кермом автомобіля «BMW Х6» р.н. НОМЕР_1 правою смугою руху, сухої проїзної частини вулиці Зарічанської в м. Хмельницькому зі сторони вулиці Степана Бандери в напрямку вулиці Свободи.

Так, ОСОБА_6 здійснюючи рух за кермом автомобіля «BMW Х6» р.н. НОМЕР_1 на вище вказаній ділянці дороги в межах населеного пункту зі швидкістю біля 100 км/год, в порушення вимог п.12.4 Правил, перевищив дозволену у населених пунктах швидкість руху не більше 50 км/год., діючи легковажно та самовпевнено, не дотримуючись вимог п.2.3. (б) Правил, проявив неуважність, яка полягала у несвоєчасному виявленні на прямій ділянці горизонтального профілю своєї смуги руху вулиці Зарічанської автомобіля «Mazda» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , що рухався у правій смузі руху в попутному напрямку, грубо порушуючи вимоги п.п. 12.1., 12.3., 13.1. Правил, не обрав безпечної дистанції та безпечного бокового інтервалу під час випередження автомобіля «Mazda», не врахував дорожню обстановку, а також стан транспортного засобу, щоб мати змогу безпечно керувати ним, при цьому маючи об`єктивну можливість виявити вищевказану перешкоду для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, та як наслідок, навпроти будівлі № 9 вулиці Зарічанської допустив дотичне зіткнення передньою правою частиною автомобіля «BMW Х6» в передню ліву бокову частину автомобіля «Mazda» р.н. НОМЕР_2 , після чого лівою боковою частиною автомобіля допустив дотичне зіткнення із лівою боковою частиною зустрічного автомобіля «Skoda Octavia» р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 та в подальшому в стані заносу виїхав за межі проїзної частини праворуч з подальшим наїздом на зупинку громадського транспорту під назвою «Перемоги», на якій перебували пішоходи.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішоходи ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які у вказаний момент перебували поза межами проїзної частини на зупинці «Перемоги», від отриманих травм загинули на місці пригоди.

Своїми діями ОСОБА_6 порушив п.п. 2.3. (б), 2.9. (а), 12.1., 12.3., 12.4, 13.1. Правил дорожнього руху України, зміст яких полягає в наступному:

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

- п. 13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки розмітки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За твердженням сторони обвинувачення, порушення водієм ОСОБА_6 пунктів 2.3. (б), 2.9. (а), 12.1., 12.3., 12.4, 13.1. Правил перебуває у прямому-причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, а саме спричиненням смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11

18.11.2024 за даним фактом розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001526.

18.11.2024 о 08 год. 20 хв. ОСОБА_6 згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, затримано та складено протокол про затримання.

18.11.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення сторона обвинувачення підтверджує такими доказами:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.11.2024,у якому зафіксована слідова інформація про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди та кінцеве розташування транспортних засобів та ОСОБА_12 , ОСОБА_10 відносно елементів дороги на місці пригоди;

-протоколом огляду трупа ОСОБА_11 від 18.11.2024 в салоні автомобіля екстреної медичної допомоги;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 водія автомобіля «Skoda Octavia» р.н. НОМЕР_3 , який повідомив про обставини ДТП, зокрема що автомобіль«BMW X6»рухався з перевищенням дозволеної швидкості, після чого здійснив дотичне зіткнення з автомобілем«Mazda 6» р.н. НОМЕР_4 далі з автомобілем «Skoda Octavia» р.н. НОМЕР_3 , після чого в некерованому стані вихав за межі проїзної частини з подальшим наїздом на зупинку громадського транспорту під назвою «Перемоги», на якій перебували пішоходи;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 водія автомобіля «Mazda 6» р.н. НОМЕР_2 , який повідомив про обставини ДТП, зокрема що автомобіль«BMWX6»рухався з перевищенням дозволеної швидкості, після чого здійснив дотичне зіткнення з автомобілем «Mazda 6» р.н. НОМЕР_2 та далі з автомобілем «Skoda Octavia» р.н. НОМЕР_3 , після чого в некерованому стані вихав за межі проїзної частини з подальшим наїздом на зупинку громадського транспорту під назвою «Перемоги», на якій перебували пішоходи;

-висновком медичного огляду від 18.11.2024, згідно якого ОСОБА_6 перебував у стані наркотичного сп`яніння;

-висновком медичного огляду від 18.11.2024, згідно якого ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

Слідчий суддя зазначає, що повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту.

З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК.

Частиною 1 статті 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.

Повідомлена ОСОБА_6 підозра повністю відповідає зазначеним вимогам та не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.

У кримінальному провадженні встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від семи до десяти років.

А тому, зважаючи на покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження його до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є достатньо високим.

Ризик переховування від правосуддя обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку суттєво підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Разом із цим, слідчий суддя зазначає, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя не може оцінити обставини вчинення кримінального правопорушення та докази на підтвердження його вчинення у тому обсязі, в якому здійснюється їх оцінка під час розгляду обвинувального акта.

Оцінюючи ризик вчинення іншого кримінального правопорушення слідчий суддя зазначає, що відомості із висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_6 від 18.11.2024 свідчать про перебування його під час керування транспортним засобом у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння.

У зв`язку із цим слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 може продовжувати здобувати наркотичні засоби чи психотропні речовини, зокрема для зберігання для власного вживання.

Також встановлено, що підозрюваний п`ять разів протягом попереднього року вчиняв адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням правил безпеки дорожнього руху у зв`язку з перевищенням дозволеної швидкості руху, у тому числі в населених пунктах.

Указане свідчить про можливість підозрюваним продовжувати вчиняти такі правопорушення , що можуть призвести до кримінально-караних наслідків.

Отже, зазначені в клопотанні слідчого ризики, передбачені пунктами 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає підтвердженими.

Тому з метою нівелювання таких ризиків застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Ризик перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином сторона обвинувачення не конкретизувала, вказавши на те, що на цій стадії кримінального провадження слідчі дії із ОСОБА_6 не проведені.

Слідчий суддя погоджується із тим, що з урахуванням початкової стадії досудового розслідування неможливо урахувати позиції ОСОБА_6 стосовно проведення з його участю слідчих дій, однак як відмова від надання показань, так і відмова від проведення інших слідчих дій не може бути ризиком у межах кримінального провадження, оскільки гарантується правом не свідчити проти себе, закріпленим у ст.7 КПК України у якості засади кримінального провадження.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має вищу освіту за спеціальністю інженер-механік, неодружений, має родину, за слів не перебуває у фактичних шлюбних стосунках, офіційно не працює, зареєстрований за місцем проживання у місті Львові, має фактичне місце проживання у м.Хмельницькому, стверджує, що займається фрілансом, тобто реалізує на замовлення якісь проекти, проте які конкретно ОСОБА_6 так і не пояснив.

Однак, відсутність попередніх судимостей, наявність вищої освіти та певного життєвого досвіду у ОСОБА_6 не дають змоги дійти висновку про нівелювання ризиків у кримінальному провадженні .

Указане кримінальне правопорушення у зв`язку із наростаючою кількістю, у тому числі тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, законодавцем у зв`язку із підвищеною суспільною небезпечністю виокремлено у кваліфікований склад кримінального правопорушення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. (частина 1 статті 183 КПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1)особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт;

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Слідчий суддя враховує також, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері транспорту, вчиненого у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, що призвело до загибелі трьох людей.

Слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначає що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Аналізуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення, враховуючи особу та надані як стороною обвинувачення, так і стороною захисту відомості, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя також враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному судовому розгляді цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків.

Більш м`які запобіжні заходи, у тому числі особисте зобов`язання або домашній арешт в світлі конкретних обставин цього кримінального провадження не є спроможними забезпечити виконання завдань кримінального провадження і нівелювати встановлені ризики в силу відсутності достатніх для даного стадії кримінального провадження стримуючих приписів.

На підставі п. 2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також те, що внаслідок кримінального правопорушення загинули три людини, розмір застави не визначає.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слід встановити в межах строку досудового розслідування та рахувати з часу його затримання 18.11.2024.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст. 286-1 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 16 січня 2025 року без визначення застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя