1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8026/24 1-кс/335/3209/2024
12 липня 2024 року м. Запоріжжя
У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що невстановлена особа, у період з 05.07.2024 по 09.07.2024, маючи єдиний умисел, направлений на таємне викрадення майно, діючи в умовах воєнного стану та реалізуючи його, знаходячись за межами села Васинівка, Пологівського району, Запорізької області, 05.07.2024 та 07.07.2024 таємно викрала 4 та 5 дерев`яних брусів відповідно, що належать ПП «РостДорСтрой», які перевезла за місцем свого мешкання. Після цього, 09.07.2024, невстановлена особа, продовжуючи реалізовувати єдиний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись за межами села Васинівка, Пологівського району, Запорізької області, готуючи дерев`яні бруси до вантаження до причепу, була виявлена працівниками поліції, тим самим не довела умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з причин, що не залежали від її волі. 09.07.2024 проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості біля взводного опорного пункту АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено: легковий автомобіль марки «DAEWOO», модель «LANOS TF69Y» д.н. НОМЕР_1 , бежевого кольору; легковий причіп марки «ПУТД», модель «1800», д.н. НОМЕР_2 , сірого кольору. Крім того, у легковому причепі було виявлено та вилучені фрагмент гео-текстилю розміром 2х3,15 метрів, фрагмент текстилю розміром 2х3,8 метрів. У багажному відділенні вказаного автомобіля було виявлено фрагмент гео-текстилю розміром 2х2,25 метри. Крім того, на ділянці місцевості, розташованої в 1,5 метрах від вищевказаного транспортного засобу, виявлено та вилучено дерев`яний брус розміром: довжиною 3 метри, шириною 15 сантиметрів, товщиною 15 сантиметрів, попередньо заготовлений для завантаження до автомобільного причепу. Вказані предмети також вилучені у ході проведення огляду.
Враховуючи, що вказане майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин, з метою збереження речових доказів, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, зазначене у клопотанні.
Слідчий клопотання підтримав, про що надав відповідну заяву.
Майстер дільниці «Ростдорстрой» у судове засідання надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
09.07.2024 було проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості біля взводного опорного пункту АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено майно, на яке слідчий просить накласти арешт.
10.07.2024 слідчим винесено постанову про визнання вилученого під час проведення огляду майна, речовими доказами
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, наявні достатні підстави вважати, що: фрагмент гео-текстилю розміром 2x3,15 м.; фрагмент текстилю розміром 2x3,8 м.; фрагмент гео-текстилю розміром 2x2,25 м. та брус довжиною 3 м., шириною 15 см., товщиною 15 см, на які слідчий просить накласти арешт, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173 КПК України).
Отже, виходячи з викладеного, у частині накладення арешту на: автомобіль марки «DAEWOO», модель «LANOS TF69Y» д.н. НОМЕР_1 , бежевого кольору, та на автомобільний причеп «ПУТД», модель «1800», д.н. НОМЕР_2 , сірого кольору, слідчий суддя відмовляє, оскільки не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, слідчим не доведено необхідність такого арешту.
Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на: фрагмент гео-текстилю розміром 2x3,15 м.; фрагмент текстилю розміром 2x3,8 м.; фрагмент гео-текстилю розміром 2x2,25 м. та брус довжиною 3 м., шириною 15 см., товщиною 15 см.
У частині накладення арешту на автомобіль марки «DAEWOO», модель «LANOS TF69Y» д.н. НОМЕР_1 , бежевого кольору, та на автомобільний причеп «ПУТД», модель «1800», д.н. НОМЕР_2 , сірого кольору, - відмовити та негайно повернути власнику ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1