Провадження № 1-кс/947/8386/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001522, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001522, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення, з метою збереження речового доказу, проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, проведення експертних досліджень запобіганню спробам пошкодження, перетворення, відчуження просить накласти арешт на речі, які були виявлені та вилучені 24.06.2024 в ході проведення обшуку тепловозу ЧМЄЗ № 5554, який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з неявкою учасників процесу, керуючись вимогами ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду такого клопотання за відсутності наведених осіб.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, в клопотанні слідчий вказує на те, що 22.06.2024 на підставі ч. 2 ст. 233 КПК України, було проведено обшук тепловозу ЧМЄЗ № 5554, який був розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: довідку про забезпечення поїзда гальмами та справність їх дії від 21.06.2024 року на 1 арк.; швидкостемірну стрічку із чорновими записами та помітками; фрагмент паперу із чорновими записами від 15.06.2024 року; ГІОЦ УЗ довідка № 0023 із чорновими записами; маршрутний лист від 21/22.06.2024 на 1 арк. на ЧМЄЗ № 5554; довідка 0021; журнал технічного стану тепловозу ЧМЄЗ № 5554 на 50 арк.

22.06.2024 вищевказані предмети визнано речовими доказом у кримінальному провадженні.

У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Відповідно до ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 ст.233 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Слідчий суддя не виключає, що на момент проведення фактичного обшуку тепловозу ЧМЄЗ № 5554 існували підстави, передбачені ч.3 ст.233 КПК України для проведення обшуку/огляду без відповідної ухвали слідчого судді, пов`язані із безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

Проте, слідчим суддею враховується та обставина, що в додатках до клопотання сторони обвинувачення відсутня ухвала слідчого судді, яка б свідчила про те, що після проведення невідкладного обшуку/огляду він був легалізований, що позбавляє слідчого суддю дослідити належним чином викладені в клопотання обставини, зокрема, щодо порядку проведення обшуку/огляду та законності підстав для його проведення.

Частиною 1 ст.87 КПК України передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно з ч.2 ст.87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Відповідно до ч.4 ст.87 КПК України докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, враховуючи вищевказані недоліки клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених в ухвалі слідчого судді недоліків з встановленням відповідного процесуального строку.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001522, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1