Номер провадження: 11-сс/813/1549/24
Справа № 522/6088/24 1-кс/522/2351/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

04.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

заявників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду апеляційної скарги ГО «За право жити», заявників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.09.2024 року,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ГО «За право жити», заявників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб УСБУ в Одеській області, яка полягала у невнесенні до ЄРДР в порядку ст.214 КПК України відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, за заявою від 12.04.2024 року.

Не погоджуючись з оскарженою ухвалою, 30.09.2024 року, ГО «За право жити», заявники ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , звернулись з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу на бездіяльність уповноважених осіб УСБУ в Одеській області та зобов`язати внести відомості про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР за заявою від 12.04.2024 року.

04.10.2024 року, до початку розгляду справи, судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявили самовідводи від участі в даній справі, оскільки скарга стосується невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень суддями Одеського апеляційного суду, в тому числі суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що унеможливлює розгляд апеляційної скарги даним складом суду.

Розгляд заяв суддів проведено без участі прокурора, який будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду до суду апеляційної інстанції не з`явився, клопотань про відкладення справи не подавав.

Заслухавши пояснення суддів щодо заявлених самовідводів; думку заявників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які не заперечували проти задоволення заявлених самовідводів; перевіривши матеріали провадження; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Вирішення питань щодо відводів регулюється §6 Глави 3 КПК України (далі - КПК).

Статтею 75 КПК визначено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні закріплені в статті 76 КПК.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що безсторонність (неупередженість) суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Мироненко і Мартенко проти України»).

Проте між суб`єктивною та об єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення ЄСПЛ у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надає вимога об`єктивної безсторонності (рішення ЄСПЛ у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Забезпечення достатніх гарантій виключення будь-яких обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді досягається, у тому числі, шляхом вирішення відводів.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява №33949/02).

Заявляючи самовідводи, судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виходять з того, що предметом розгляду слідчого судді місцевого суду була скарга ГО «За право жити», заявників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про внесення до ЄРДР в порядку ст.214 КПК відомостей про вчинені кримінальні правопорушення, зокрема суддями Одеського апеляційного суду, в тому числі суддями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Аналіз положень ст.75 КПК вказує на те, що законодавцем встановлено підстави, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, зокрема за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.75 КПК слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Колегія суддів враховує той факт, що апеляційна скарга заявників стосується оскарження ухвали слідчого судді, якою відмовлено в задоволенні їх скарги на бездіяльність посадових осіб УСБУ в Одеській області щодо невнесення в порядку ст.214 КПК України відомостей до ЄРДР за заявою від 12.04.2024 року про вчинення кримінальних правопорушень, зокрема діючими суддями Одеського апеляційного суду: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Колегія суддів вважає, що в разі не заявлення самовідводу суддями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та подальшого розгляду апеляційної скарги на ухвали слідчого судді по суті, заявники, у разі, якщо вони з особистих суб`єктивних міркувань залишаться незадоволеними рішенням апеляційного суду, або інші сторонні спостерігачі, можуть стверджувати, що таке рішення суду - є «помстою» Одеського апеляційного суду за ініціюванням ГО «За право жити» та заявниками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального провадження відносно суддів Одеського апеляційного суду.

В свою чергу, в протилежному випадку, тобто у разі прийняття апеляційним судом рішення з яким можуть погодитися заявники, у сторонніх спостерігачів також можуть виникнути сумніви в неупередженості суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з мотивів можливого прийняття суддями рішення «під тиском» факту ініціювання заявниками кримінального провадження відносно суддів Одеського апеляційного суду.

Вказані обставини, на переконання колегії суддів, унеможливлюють участь суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у розгляді апеляційної скарги.

Колегія суддів, дійшовши висновку щодо наявності підстав для задоволення заявлених самовідводів, окрім вимог п.4 ч.1 ст.75, ст.80 КПК України, також враховує положення ст.126 Конституції України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в п.11 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.20007 року, ст.15 Кодексу суддівської етики, - відповідно до яких неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно з п. 2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та об`єктивний у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011 р., заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».

Приймаючи до уваги наведені вище вимоги законодавства України, практики Європейського суду з прав людини та Бангалорських принципів поведінки суддів, керуючись положеннями ст.ст. 75, 81 КПК, з метою дотримання, в першу чергу, прав заявників на неупереджений розгляд справи, а також для забезпечення виконання положень ст.ст. 2, 7, 8, 9, 21, 28 КПК, якими регламентовані завдання кримінального провадження, загальні засади кримінального судочинства, зокрема: верховенство права, доступ до правосуддя та розумність строків розгляду справи, а також для повного, всебічного та неупередженого розгляду справи, запобігання виникненню будь-яких сумнівів в учасників процесу щодо безсторонності суду, що у подальшому може бути розцінене як порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заявлені суддями самовідводи.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 401 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Задовольнити заявлені самовідводи суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від розгляду апеляційної скарги ГО «За право жити», заявників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , на бездіяльність посадових осіб УСБУ в Одеській області, яка полягала у невнесенні до ЄРДР в порядку ст.214 КПК України відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, за заявою від 12.04.2024 року.

Матеріали судового провадження №11-сс/813/1549/24 передати до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4