Справа № 333/3420/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання начальника Комунарського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність до вимог чинного законодавства відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадяниня України, який має середню освіту, одружений, на утриманні малолітніх дітей або непрацездатних осіб не має, перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 з 22.07.2023 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого 12 жовтня 2023 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

представника заявника ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:

Начальник Комунарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_7 звернулася в Комунарський районний суд м. Запоріжжя з поданням про звільнення від виконання покарання засудженого ОСОБА_4 .

В поданні ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання за діяння, караність яких усунена відповідно до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09.08.2024.

В судовому засіданні представник Комунарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області подання підтримала та просила його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив подання задовольнити та звільнити його від призначеного покарання.

Прокурор не заперечував щодо задоволення подання та звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного судом покарання, вважав за необхідне ОСОБА_4 звільнити від покарання, призначеного вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння. Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 357 КК України до 2 років обмеження волі, у зв`язку із чим ч. 1 ст. 70 КК України не застосовувати, відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 2 роки.

Вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку в Комунарському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2023, на підставі якого останнього було засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, 70, 75 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки.

Ініціатор подання просить звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння.

09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, ч. 2 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

Згідно ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено правовий висновок, що для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 НМ, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК України.

Враховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення наведеної вище ч. 2 ст. 4 КК України та ч. 1 ст. 5 КК України, таємне викрадення чужого майна вартістю до 2 684 грн. на час, до якого відносять інкриміноване ОСОБА_8 діяння, кваліфікувалися б за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а таємне викрадення чужого майна вартістю понад 2 684 грн. за ч. 1 ст. 185 КК України (крадіжка), а за наявності кваліфікуючих ознак за відповідною частиною статті 185 КК України.

Відповідно часу, до якого відносять інкриміноване ОСОБА_4 діяння згідно вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2023, станом на час вчинення кримінального правопорушення 01.03.2023, із врахуванням зазначених змін, поріг кримінальної відповідальності за таємне викрадення чужого майна настає за крадіжку вартістю понад 2 684 грн.

Як вбачається із зазначеного вироку, вартість майна, у здійсненні крадіжки якого обвинувачується ОСОБА_4 становить 1809,10 грн., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на час вчинення.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд-,

У Х В А Л И В:

Подання начальника Комунарського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про приведення судового рішення у відповідність до вимог чинного законодавства задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від покарання, призначеного вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2023.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 357 КК України до 2 /двох / років обмеження волі, у зв`язку із чим ч. 1 ст. 70 КК України не застосовувати.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 2 /два/ роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_8 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, несення військової служби.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня оголошення..

Cуддя: ОСОБА_1