Справа № 214/6464/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000819 від 27.06.2024, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краматорськ, Донецької області, громадянки України, не заміжньої, маючої середню освіту, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2024 року до суду надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та угодою про визнання винуватості від 24 липня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000819 від 27.06.2024, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до змісту зазначеного обвинувального акта у кримінальному провадженні за №0000819 від 27.06.2024 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за наступних обставин.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 затвердженого, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався, а саме: Указом Президента України за №271/2024 від 06.05.2024, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» за №3684-IX від 08.05.2024, з 05:30 год. 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 , в період дії воєнного стану, 26.06.2024 приблизно о 11:02 год., перебуваючи на пункті видачі гуманітарної допомоги за адресою: АДРЕСА_2 , таємно, умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на крадіжку чужого майна, шляхом вільного доступу зі столу, який знаходився біля зазначеної будівлі, викрала мобільний телефон ZTE Blade A51, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 синього кольору, вартістю 1 852,50 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2459 від 10.07.2024, який належить ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зникла та розпорядилась ним в подальшому на власний розсуд.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1 852,50 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за епізодом від 26.06.2024 щодо таємного викрадення майна на загальну суму 1 852,50 грн., на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку зі втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора та закриття кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора, та при цьому усвідомлює, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав їй зрозумілі, вона з ними згодна та не бажає продовжувати судовий розгляд.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі, що не перешкоджає подальшому розгляду.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора за наступних підстав.

Законом України за №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст.51 КУпАП, відповідно до яких збільшено розмір суми збитків для настання кримінальної відповідальності за ст.185 КК України, оскільки розмір завданої майнової шкоди, має перевищувати два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідними частинами ст.185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) та заволодіння чужим майном у тому разі, якщо таке викрадення майна не є дрібним.

Відповідно до ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2024 становить 3028 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1 514 грн, а 2 неоподаткованих мінімуми доходів громадян (ч.2 ст.51 КУпАП) становить 3 028 грн.

Враховуючи зміст положень Податкового кодексу України та Закону України за №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», розмір збитків, необхідний для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку, вчинену у 2024 році, становить - 3 028 грн.

Зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений, а зазначений в ст.51 КУпАП.

Таким чином, внесені Законом №3886-ІХ зміни призвели до часткової декриміналізації діяння, тому дія цього Закону має зворотну дію у часі, отже скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024 по справі за №278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24, з якого слідує, що зміни до ст.51 КУпАП, які стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для кваліфікації відповідних діянь, як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Визначення суми, яка дорівнює двом неоподатковуваним мінімумів доходів громадян, здійснюється виходячи з його розміру, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Частиною 1 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Виняток з цього принципу допускається лише у випадках, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Водночас, Європейський суд з прав людини вважає, що ст.7 Конвенції є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року, заява №10249/03).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, згідно з обвинувальним актом, на момент внесення відомостей до ЄРДР, дії ОСОБА_4 кваліфікувались за ч.4 ст.185 КК України, тобто остання обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Разом з цим, вартість майна, яким заволоділа обвинувачена ОСОБА_4 за епізодом від 26.06.2024, є меншою за розмір, з якого відповідно до вищезазначеного Закону України за №3886-IX від 18.07.2024 та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а отже, вищезазначене вчинене ОСОБА_4 діяння не є кримінально караним.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачена особа проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченої особи та в разі, якщо судом встановлено вчинення нею діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.1-2 ч.2 ст.284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченою особою вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Судом роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_4 вищенаведені положення чинного законодавства та роз`яснено право надати згоду на закриття кримінального провадження з підстав втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, або заперечувати проти такого закриття, а також роз`яснено наслідки відповідних волевиявлень.

Обвинувачена ОСОБА_4 усвідомлено та однозначно заявила, що бажає закриття кримінального провадження за вищезазначеним епізодом від 26.06.2024 з підстави втрати чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Отже, враховуючи вимоги ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченої, суд вважає за можливе закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за епізодом від 26.06.2024, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння

Судові витрати понесені на залучення експерта за епізодом від 26.06.2024 у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Водночас суд враховує, що скасовано кримінальну протиправність діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , але не скасовано її протиправність взагалі.

Відповідно до вимог ч.8 ст.38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, оскільки судом прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження за епізодом від 26.06.2024 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, суд вважає необхідним копію даної ухвали направити до ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП.

Керуючись ст.ст.100, 185, п.4-1 ч.2 ст.284, ст.ст.369, 372, 392, 395, 479-2, 532 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про закриття провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000819 від 27.06.2024, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за епізодом від 26.06.2024, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ:

-мобільний телефон марки ZTE Blade A51 синього кольору в чорному чехлі, IMEI 2: НОМЕР_2 , переданий потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під зберігальну розписку - залишити останній, дозволивши розпоряджатися ним на власний розсуд (т.2 а.с.41).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на протязі 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений о 16 год. 35 хв. 12 листопада 2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1