Провадження № 1-в/761/340/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання (клопотання) начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_3 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 29.07.2022 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень,

установив:

Начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_3 звернулася 19.07.2024 (вх. № 68404) до Шевченківського районного суду міста Києва із поданням (клопотанням) про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 29.07.2022 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Обґрунтовуючи подання, начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_3 зазначила про таке.

Вищезазначений вирок Шевченківського районного суду міста Києва відповідно до надісланого розпорядження набрав законної сили 30.08.2022. У подальшому, вирок направлений на виконання до уповноваженого органу з питань пробації 01.09.2022 та отриманий уповноваженої особою Шевченківського районного відділу філії Державної установи « Центр пробації» у місті Києві та Київській області 22.11.2022 та прийнятий до виконання.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27.12.2022 розстрочено несплачену суму невиплаченого штрафу у розмірі 34000 на 10 місяців по 3400 гривень до 27 числа кожного місяця починаючи від січня 2023 року.

Станом на 19.06.2024 Шевченківський РВ отримав від засудженого 2 копії квитанції про сплату штрафу у загальній сумі на 3400 гривень та у подальшому засуджений пояснив, що штраф сплачувати наміру не має.

А тому, заявник просить суд, на підставі ч. 4 ст. 26 КВК України, розглянути питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно ОСОБА_4 .

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.08.2024, суддею визначено ОСОБА_1 05.08.2024 подання (клопотання) разом з додатками передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

Учасники справи, будучи повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явилися.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 подав через канцелярію заяву, в якій просив розглянути подання (клопотання) без його участі та відмовити у його задоволенні, оскільки, відповідно до ст. 80 КК України, строк давності для виконання покарання у виді штрафу - сплив.

Неприбуття у судове засідання учасників справи, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України визначено, зокрема, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Частинами 3, 4 статті 80 КК України встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Таким чином, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання. Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.

У цьому випадку перебіг строків давності в зв`язку з ухиленням засудженого від відбування покарання в частині вимог ч. 3 ст. 80 КК України зупинено не було.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про неможливість задоволення подання, оскільки строк, передбачений ч.ч. 1, 3, 4 ст. 80 КК України для виконання покарання призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 29.07.2022 за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу - сплив.

Керуючись ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України, ст. 80 Кримінального кодексу України, ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

Подання (клопотання) начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_3 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 29.07.2022 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_6