ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/2597/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/353/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.190 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження, зареєстрованого у ЄРДР за № №0000534 від 13 грудня 2019 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 липня 2024 року, -

Встановила:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, без постійного місця проживання, тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1 громадянина України, не одруженого, раніше судимого 09.07.2013 вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 02.07.2014 на підставі ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23.06.2014 згідно закону України «Про амністію в 2014 році», 01.05.2023 року вироком Чортківського районного суду Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.345 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі, звільненого з-під варти із залу суду по повному відбуттю покарання, призначеного цим вироком,

14.03.2024 вироком Чортківського районного суду Тернопільської області за ч.2 ст.190 КК України до одного року двох місяців обмеження волі-

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України і призначено йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 14 березня 2024 року у виді одного року двох місяців обмеження волі, більш суворим покаранням за цим вироком і визначено вважати його остаточно засудженим на один рік позбавлення волі.

Запобіжний захід - тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до набрання вироком законної сили, але не більше, ніж до дня відбуття покарання за цим вироком.

Зараховано ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме перебування під вартою з 12 вересня 2023 року по 17 липня 2024 року з розрахунку: день за день.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з 12 вересня 2023 року - моменту його фактичного затримання.
Вироком суду також вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 18 жовтня 2019 року приблизно о 13:50 год., перебуваючи в місцях позбавлення волі, а саме: в ДУ «Чортківська УВП № 26», з метою особистого збагачення, розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, під надуманим приводом зателефонував із свого мобільного телефону із номером: НОМЕР_1 до ОСОБА_9 , який користувався номером телефону: НОМЕР_2 , та повідомив останньому неправдиві відомості про те, що він являється головою сільської ради та в нього в кабінеті є особа, яка має нібито намір придбати у нього земельну ділянку разом із будинком, за адресою: АДРЕСА_2 . Ввівши потерпілого ОСОБА_9 в оману, ОСОБА_7 під приводом оформлення документів на купівлю земельної ділянки із будинком, керуючись єдиним злочинним умислом, 18.10.2019 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 в сумі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 20.10.2019 у ОСОБА_7 , який на той момент перебував в місцях позбавлення волі, а саме: в ДУ «Чортківська УВП № 26», повторно виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману відносно ОСОБА_10 .

З метою реалізації злочинного наміру, 20.10.2019 приблизно о 13:40 год. ОСОБА_7 , з метою особистого збагачення, розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, під надуманим приводом зателефонував із свого мобільного телефону із номером: НОМЕР_1 до ОСОБА_10 , яка користувалася номером телефону: НОМЕР_3 , та повідомив останній неправдиві відомості про те, що він являється головою сільської ради в АДРЕСА_3 та в нього в кабінеті є особа, яка має нібито намір придбати у неї земельну ділянку разом із будинком, за адресою: АДРЕСА_3 . Ввівши ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_7 під приводом оформлення документів на купівлю земельної ділянки із будинком, керуючись єдиним злочинним умислом, 20.10.2019 незаконно заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_10 в сумі 4 000 (чотири тисячі) гривень, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Також, 31.05.2020 під час перебування ОСОБА_7 в м. Чорткові Тернопільської області, у нього (разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою) повторно виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману відносно ОСОБА_11 .

З метою реалізації злочинного наміру, 31.05.2020 приблизно о 15:15 год., ОСОБА_7 (разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою), з метою особистого збагачення, розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи умисно, повторно, шляхом зловживання довірою ОСОБА_11 повідомив останній неправдиві відомості про те, що він нібито, має намір придбати у неї частину житлового будинку в м. Чорткові. Ввівши ОСОБА_11 в оману, ОСОБА_7 під приводом оформлення документів на купівлю частини житлового будинку, керуючись єдиним злочинним умислом, 31.05.2020 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 660 (шістсот шістдесят) фунтів стерлінгів.

В подальшому, ОСОБА_7 (разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою) 02.06.2020, керуючись єдиним злочинним умислом, під надуманим приводом придбання у ОСОБА_11 частини житлового будинку, розташованого в м. Чорткові, шляхом обману заволодів грошовими коштами останньої в сумі 600 (шістсот) доларів США та 2 000 (дві тисячі) гривень.

В результаті вчинених умисних протиправних дій ОСОБА_7 (разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою) спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 660 (шістсот шістдесят) фунтів стерлінгів, що відповідно до курсу валют НБУ до української гривні станом на 31.05.2020 становить 21782 грн., 600 (шістсот) доларів США, що відповідно до курсу валют НБУ до української гривні станом на 02.06.2020 становить 16091 грн., та 2 000 (дві тисячі) грн. В результаті своїх злочинних протиправних дій, ОСОБА_7 , завдав ОСОБА_11 , матеріальної шкоди на загальну суму 39873 грн.

В апеляційних скаргах:

- захисник, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок суду змінити та призначити йому покарання із врахуванням вироку Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 червня 2024 року, залишивши визначену міру покарання у виді одного року позбавлення волі.
Свої доводи мотивує тим, що при призначенні покарання суду не було відомо про вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 червня 2024 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за тим вироком та вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 14 березня 2024 року, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_7 покарання визначено рахувати з моменту звернення вироку до виконання (початку відбування покарання за вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 14 березня 2024 року).

Вказує, що таким чином судом двічі зараховано покарання за вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 11.03.2024 року.

- обвинувачений, також не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію своїх дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та поглинути покарання за вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 червня 2024 року, призначивши йому 1 рік позбавлення волі.
Вказані вимоги мотивує тим, що судом при призначенні покарання не враховано вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 червня 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які просять задовольнити апеляційні скарги, з мотивів викладених у них, прокурора, що вважає вирок суду законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно ст. 94 КПК України, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно статті 392 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.2 ст.190 КК України, відповідають фактичним обставинам справи, є обґрунтованими та ніким із учасників не оспорюються, а отже в апеляційному порядку не переглядаються.
Що ж стосується призначеної міри покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України, то суд першої інстанції її призначив правильно, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, так як вона відповідає вчиненим злочинам та особі обвинуваченого, необхідна й достатня для його виправлення та попередження нових правопорушень.

За змістом ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Судом першої інстанції вірно було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: визнання ним вини, щире каяття, відсутність обставин, що б обтяжували покарання.
Разом з тим, судом було враховано, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за аналогічні корисливі злочини, а тому прийшов до вірного переконання за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.
Також, встановивши наявність й пом`якшуючих обставин, суд прийшов до переконання про можливість призначення покарання ОСОБА_7 зазначеного виду на термін, наближений до мінімального.

При цьому, суд врахував конкретні обставини справи та не встановив таких обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а отже не знайшов підстав для застосування ст.69, 75 КК України при призначенні покарання за ч.2 ст.190 КК України, і з таким рішенням суду першої інстанції повністю погоджується колегія суддів.

Отже, місцевий суд дійшов вірного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 неможливе без його ізоляції від суспільства, правильно призначив покарання у межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк та на ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, визначив остаточне покарання у виді позбавлення волі, оскільки з врахуванням даних про особу обвинуваченого та фактичних обставин кримінального провадження саме таке покарання є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Доводи апелянтів, що судом при призначенні покарання не враховано вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 червня 2024 року не заслуговують на увагу, оскільки на момент постановлення вироку судом першої інстанції у даному кримінальному провадженні, а саме 17 липня 2024 року вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 червня 2024 року не набрав законної сили і на даний момент він оскаржується в апеляційному порядку.

Тому, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції вірно визначено вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_7 . Із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, а отже не вбачає підстав для зміни в цій частині вироку суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 липня 2024 року стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КПК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі, строк його попереднього ув`язнення, зокрема з 12 вересня 2023 року по 11 вересня 2024 року, тобто по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Головуючий

Судді