Дата документу 28.10.2024 Справа № 320/1199/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/1199/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/946/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 115КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 , представника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 7 червня 2024 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

До початку розгляду апеляційних скарг обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про відвід головуючому судді (судді-доповідачу) ОСОБА_2 , зазначивши про те, що суддя вже розглядав дане кримінальне провадження відносно нього.

Захисник ОСОБА_8 підтримав заяву обвинуваченого, вказавши, що суддя ОСОБА_2 був членом колегії суддів, яка скасувала вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 7 лютого 2022 року відносно ОСОБА_7 у цьому провадженні.

Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення заяви обвинуваченого про відвід судді ОСОБА_2 , оскільки відсутні для цього підстави, передбачені законом.

Перевіривши матеріали провадження та заяву ОСОБА_7 з приводу заявленого ним відводу, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні заявленого відводу головуючому судді (судді доповідачу) ОСОБА_2 .

Відповідно до практики Європейського Суду про захист прав людини найважливішим питанням здійснення правосуддя незалежним, неупередженим та безстороннім судом є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість в демократичному суспільстві. В ряді рішень ЄСПЛ: Падовані проти Італії від 26 лютого 1993 року, Фей проти Австрії від 28 лютого 1993 року, Пуллар проти Сполученого Королівства від 10 червня 1996 року - на підставі тлумачення вищезазначеної статті Конвенції сформульовані загальні критерії безстороннього суду: суд повинен бути суб`єктивно та об`єктивно неупередженим - жоден з членів суду не може відкрито проявляти упередженість та особисту небезсторонність, при цьому особиста неупередженість є, доки не буде доведено інше, і суд повинен бути об`єктивно безстороннім, т.б. необхідні достатні гарантії, які виключають будь-які сумніви з цього приводу.

При цьому вирішується питання, чи дозволяють певні факти, які можливо перевірити, незалежно від поведінки судді, поставити під сумнів його неупередженість і чи можуть ці побоювання сторони вважатися об`єктивно обґрунтованими. Обов`язкового встановлення доказів, які б свідчили про реальний прояв суддею заінтересованості в остаточному рішенні по справі або про його намір не об`єктивно його вирішити не потрібно, достатньо вже того, що є підстави допускати можливим прояв його неупередженості, навіть коли суб`єктом це не усвідомлюється.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Проаналізувавши доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно статтями 75 та 76 КПК України, визначено перелік обставин, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні, а також підстави недопустимості повторної участі судді в цьому провадженні.

Дійсно встановлено, що суддя ОСОБА_2 був членом колегії суддів, яка скасувала вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 у цьому провадженні та направила справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Однак зміст ухвали Запорізького апеляційного суду від 05.06.2023 року свідчить про те, що вирок суду першої інстанції був скасований виключно з процесуальних підстав. Зокрема, через відсутність журналів судових засідань та технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження.

Суддя ОСОБА_2 не висловлював своєї думки щодо оцінки доказів у кримінальному провадженні та не вирішував питання винуватості або невинуватості обвинуваченого.

Колегія суддів констатує відсутність передбачених статтями 75 та 76 КПК України підстав для відводу головуючого судді.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України, до обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, належить наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді, судді або присяжного.

Зі змісту заяви обвинуваченого про відвід головуючого судді ОСОБА_2 вбачається, що апелянт має сумніви щодо неупередженості судді, але не наводить обставин на підтвердження цієї тези.

При цьому обставини, передбачені статтею 75 КПК України, які б виключали участь у даному провадженні головуючого судді ОСОБА_2 та об`єктивно ставили під сумнів його неупередженість, відсутні.

Підстав для відводу судді у зв`язку з неможливістю повторної участі також не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.75, 76, 81 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід головуючого судді (судді-доповідача) ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4