Провадження № 1-кп/638/1114/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , вирішуючи питання відновлення судового провадження стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Глиняни Золочівського району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, -

встановив:

В провадження Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року дане судове провадження зупинено до звільнення обвинуваченого з військової служби.

Оглянувши матеріали провадження, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.335 КПК України у разі, якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

У пункті 2.3 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №536/2475/14-к вказано, що способи тлумачення норм права не можна використовувати ізольовано один від одного. Надання переваги словесно-граматичному (буквальному) трактуванню норм законодавства без одночасного цільового (телеологічного) їх тлумачення не дозволить встановити зміст, а також мету та практичне значення існування тієї чи іншої норми у законодавстві. Це може призвести до значних та невиправданих ускладнень у правозастосовній практиці. Тому задля досягнення мети тлумачення правових норм доцільно використовувати способи тлумачення в їхній сукупності та комплексному взаємозв`язку. Наслідком ігнорування певних способів тлумачення норм, зокрема, функціонального, системного, порівняльного, може стати також превалювання формального підходу (форми) до розуміння над змістом (суттю) обставин кримінального провадження, які мають бути досліджені всебічно, повно та неупереджено для дотримання засади законності, передбаченої статтею 9 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч.3 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом ІХ-1 цього Кодексу.

Отже, ч.1 ст.335 КПК України має застосовуватися, беручи до уваги не лише формальну відповідність фактичної ситуації особи, у зв`язку з якою ініціюється питання щодо прийняття відповідного рішення, словесній конструкції норми, в якій відображено зміст конкретної підстави для зупинення провадження, але й цілі, якої прагнув досягнути законодавець за наслідками зазначення у нормі відповідної підстави.

Із наведеного вище вбачається, що за змістом підстав для зупинення судового провадження, які передбачає ч.1 ст.335 КПК України, вони безпосередньо пов`язані з неможливістю забезпечити присутність обвинуваченого в судовому засіданні під час судового провадження.

При вирішенні питання зупинення судового провадження ключовим є не сама по собі відповідність фактичної ситуації одній з обставин, закріпленій у ч.1 ст.335 КПК України, а й те, що її існування призводить до об`єктивної неможливості обвинуваченого брати участь у судовому провадженні, що унеможливлює здійснення розгляду справи.

Крім того, суд враховує, що за ч.1 ст.335 КПК України провадження зупиняється у разі коли обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. Таким чином, словесно-граматичне тлумачення положень ст.335 КПК України, свідчить про те, що в даному випадку не можуть бути застосовані норми ст.335 КПК України, оскільки ОСОБА_2 , на день правопорушення вже проходив військову службу за мобілізацією та обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, тобто у статусі військовослужбовця.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність відновлення судового провадження з метою його подальшого розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.335 КПК України, суд -

постановив:

Судове провадження стосовно ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КК України відновити та призначити до розгляду на 12 годину 00 хвилин 06 грудня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1