Справа № 188/1879/24
Провадження № 1-кп/188/319/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Петропавлівка угоду про примирення, яку 31 серпня 2024 року уклали потерпілі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000044 від 22.07.2024, з обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Першотравенськ Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засоби зв`язку відсутні,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 16.07.2024 близько 01.00 години, перебуваючи в будинку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки із бабусею ОСОБА_3 , на ґрунті давно існуючих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, з силою, наніс ОСОБА_3 кулаком не менше 2 ударів в голову, після чого, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 вивів ОСОБА_3 у двір домоволодіння, де умисно, із силою наніс ногою не менше 8 ударів останній в тулуб, чим спричинив потерпілій ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді гематоми потиличної частини голови, синців навколо правого ока, навколо лівого ока, на грудній клітині зліва по задньо-пахвовій лінії в проекції 4-6 ребер, на грудній клітині зліва від передньо-пахвової та задньо-пахвової лінії в проекції 9-11 ребер, на лівій молочній залозі у верхньо-зовнішньому квадранті та нижньо-зовнішньому квадранті, на гребені здухвинної кістки зліва, на лівій половині живота по передньо-пахвовій лінії, в області грудної клітини справа по лопаточній та задньо-пахвовій лінії в проекції 3-6 ребер, біля кута правої лопатки з переходом на грудну клітину по задньо-пахвовій лінії, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, чим вчинив фізичне домашнє насильство стосовноно ОСОБА_3 .

Крім того, ОСОБА_5 16.07.2024 близько 01.00 години, перебуваючи в будинку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки з батьком ОСОБА_4 , на ґрунті давно існуючих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень умисно, із силою наніс ОСОБА_4 кулаком, не менше 2 ударів в голову, після чого, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 умисно, із силою наніс ногою не менше 3 ударів останньому в тулуб, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді гематоми скроневої ділянки ліворуч, синців навколо правого ока, на правому плечі по зовнішньо-бічній поверхні, на правій молочній залозі, в області лівої лопатки; саден на правій молочній залозі, на лівій молочній залозі, на грудній клітині зліва від задньо-пахвової до біляхребтової лінії в проекції 10-12 ребер, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, чим вчинив фізичне домашнє насильство стосовно ОСОБА_4 .

Цими діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувальний акт направлений до суду 02.08.2024 і ухвалою судді від 05 серпня 2024 року призначений до судового розгляду.

31 серпня 2024 року потерпілі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 уклали угоду про примирення, яка отримана судом 10 жовтня 2024 року.

Згідно з угодою про примирення підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі визнав правову кваліфікацію своїх дій та свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин, викладених у повідомленні про підозру. Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана. Сторони погодили покарання за вказане кримінальне правопорушення у вигляді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

У судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Обвинувачений підтвердив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, йому зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили суд затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, - умисне легке тілесне ушкодження, органом досудового розслідування було правильно кваліфіковане за ч. 1 ст. 125 КК України і відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суд у з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, існують фактичні підстави для визнання винуватості, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого, який раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, враховує обставину, що обтяжує покарання: вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, і вважає можливим затвердити угоду про примирення від 27 травня 2024 року та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжній захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 374, 392, 395, 468, 469, 471, 473-476, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, яку 31 серпня 2024 року уклали потерпілі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1