Справа № 298/2162/23
Номер провадження 1-кп/298/155/23
УХВАЛА

18 жовтня 2024 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000235 від 26 липня 2023 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Розтоцька Пастіль Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, заступника селищного голови Великоберезнянської селищної ради, т.в.о. начальника відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_2 , одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.129 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

при розгляді відкритому судовому засіданні в залі суду зазначеного кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Великоберезнянського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження №0000235 від 26 липня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.129 КК України.

Ухвалою суду від 23.09.2024 вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

У судове засідання обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 повторно не з`явилися.

7 жовтня 2024 року через канцелярію суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про зупинення судового провадження в справі №298/2162/23 до звільнення обвинуваченого з військової служби. Клопотання з посиланням на норми ч.1 ст.335 КПК України обгрунтовано тим, що 01.08.2023 ОСОБА_3 добровільно призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, що вбачається з наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.08.2023 за №216. До клопотання додано копію витягу з наказу від 01.08.2023 №216.

18 жовтня 2024 року через канцелярію суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , в якому останній зазначає, що не може з`явитись в судове засідання через проходження ним військової служби в іншому населеному пункті, ніж місце розгляду справи, що об`єктивно унеможливлює його з`явлення до виклик суду. Зазначає, що 01.08.2023 добровільно призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, що вбачається з наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.08.2023 за №216. З посиланням на норми ч.1 ст.335 КПК України, вказуючи на те, що він не має можливості відлучатись з місця проходження військової служби, обвинувачений просить зупинити судове провадження в справі №298/2162/23 до його звільнення з військової служби. Також просить розглянути клопотання без його участі та участі захисника. До клопотання додано копію витягу з наказу від 01.08.2023 №216.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні просив в задоволенні клопотання про зупинення провадження відмовити, вказуючи, що стороною захисту не надано доказів неможливості з`явлення обвинуваченого до суду, з огляду на те, що останній несе службу в на території Закарпатської області в м.Мукачево, в тому числі останній має можливість брати участь у розгляді провадження в режимі відеоконференції.

Потерпілий ОСОБА_5 та його представник - адвокат ОСОБА_6 просили відмовити в задоволенні клопотання про зупинення провадження. Представник потерпілого зазначила, що клопотання про зупинення провадження є необгрунтованим, до задоволення не підлягає. Наголосила, що обвинувачений несе службу в м.Мукачево, є жителем Великого Березного, кожного дня доїжджає на службу, останній не проходить службу в зоні бойових дій, тому нема перешкод для його участі в судовому засіданні, в тому числі і в режимі відеоконференції. На думку представника потерпілого, обвинувачений зловживає процесуальними правами. Крім цього, представник потерпілого просить застосувати до обвинуваченого привід через органи поліції, оскільки останній ухиляється від явки до суду, на виклики суду не з`являється.

Розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 про зупинення судового провадження у кримінальному провадженні, клопотання представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 про застосування до обвинуваченого приводу, заслухавши думку прокурора, потерпілого та його представника, оглянувши матеріали судової справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 3 ст.7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ч. 1 цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу

До загальних засад кримінального провадження зокрема відноситься розумність строків, яка визначає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Проведення судового провадження в розумні строки забезпечує суд (ч. 1 ст. 7, ч. 1, 2 ст. 28 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в державі введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, останній раз до 09.11.2024.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, є одним із видів військової служби (ч. 6 ст. 2 Закону № 2232-XII).

За змістом ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Загальну мобілізацію оголошено Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022, затвердженим Законом України від 03.03.2022 №2105-IX, строк проведення загальної мобілізації наразі продовжений до 09.11.2024.

З наданого стороною захисту копії витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 від 01.08.2023 №216, судом встановлено, що відповідно до Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022, Указу Президента України №255/2023 від 01.05.2023, військовозобов`язаних, які у добровільному порядку виявили бажання проходити військову службу за призовом по мобілізації зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та на всі види забезпезпечення та призначено на посади за штатами воєнного часу з 1 серпня 2023 року, зараховано на котлове забезпечення зі сніданку 2 серпня 2023 року, в тому числі, молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_3 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_4 1 серпня 2023 року призначено офіцером відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважати таким, що з 01.08.2023 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

В матеріалах судової справи також наявна копія посвідчення про відрядження старшого лейтенанта ОСОБА_3 , офіцера відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 01.10.2024 №128, чим підтверджується факт продовження несення ОСОБА_3 військової служби.

Місцезнаходженням ІНФОРМАЦІЯ_4 є АДРЕСА_3 .

Аналіз положень ст. 7, 28, 139, 140, 182, 335 КПК України дає підстави стверджувати, що суд зупиняє судове провадження у тому разі, якщо існують об`єктивні перешкоди для його продовження.

Так, у випадку ухилення обвинуваченого від явки до суду, суд має право застосувати до нього такі заходи забезпечення як привід, накладення грошового стягнення або, у разі застосування до особи запобіжного заходу у виді застави, звернути її в дохід держави. У випадку, якщо вжиті заходи не дали результату, суд має право оголосити розшук обвинуваченого та зупинити судове провадження. Зупинення з підстав захворювання обвинуваченого на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу можливе у випадку, якщо ця хвороба виключає його участь в судовому провадженні.

В той же час, сам факт призову обвинуваченого для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, не є безумовною підставою для зупинення судового провадження. На відміну від інших підстав для зупинення судового провадження, при зупиненні у зв`язку із мобілізацією обвинуваченого необхідно враховувати реальну можливість його участі у судових засіданнях, зокрема виходячи з 1) роду військ, 2) завдань, які виконує відповідний військовій підрозділ, його дислокації, 3) посади обвинуваченого тощо.

Зважаючи на встановлені обставини під час розгляду клопотання, суд не вбачає наявність об`єктивних перешкод для продовження судового провадження, оскільки: обвинувачений ОСОБА_3 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_5 , що територіально знаходиться в АДРЕСА_3 , де активних бойових зіткнень не відбувається, тобто згаданий РТЦК та СП знаходиться у тиловому регіоні, що на переконання суду, дозволяє обвинуваченому ОСОБА_3 брати участь у судових засіданнях, в тому числі у режимі відеоконференції. Також обвинувачений ОСОБА_3 не є відрядженим в іншу область та відповідно у зону бойових дій для несення військової служби, відомостей щодо перебування останнього у зоні бойових дій, що фактично унеможливлює його прибуття в судове засідання, або відбуття у зону активних бойових дій найближчим часом, суду не надано, як і не доведено беззаперечності факту неможливості обвинуваченим ОСОБА_3 брати участь у судовому розгляді справи.

Враховуючи вищенаведене, достатні підстави для задоволення клопотання про зупинення судового провадження відсутні. Водночас судом зауважується, що висновок про відсутність підстав для зупинення судового провадження зроблений виключно на підставі оцінки фактичних обставин, які існують станом на даний час, а також з урахуванням доказів, що надані стороною захисту.

Судом наголошується, що змагальність сторін, передбачена статтею 22 КПК України, передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Таке обстоювання полягає не лише у повідомленні суду своєї позиції та її належній аргументації, а й у доведенні відповідними засобами доказування певних обставин чи фактів, на яких вона ґрунтується.

Щодо клопотання представника потерпілого про привід обвинуваченого, то суд констатує наступне.

Згідно п.1 ч.7 ст.42 КПК України, обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у визначений строк заздалегідь повідомити про це суд.

Частиною 1 статті 323 КПК України передбачено, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив причини свого неприбуття до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано примусовий привід (ст.139 КПК України).

Частиною 3 ст.142 КПК України передбачено, що під час судового провадження клопотання про здійснення приводу розглядається негайно після його ініціювання. Слідчий суддя або суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання нею повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.

Привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений час.

Положеннями кримінального процесуального закону привід та накладення грошового стягнення віднесені до заходів забезпечення кримінального провадження (ч. 2 ст. 131 КПК України). Метою їх застосування згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України є досягнення дієвості кримінального провадження.

З огляду на вищезазначені законодавчі положення при вирішенні питання про застосування приводу суд зобов`язаний встановити чи був обвинувачений викликаний у встановленому КПК України порядку, чи є підтвердження здійснення такого виклику, чи наявні (відсутні) поважні причини неявки обвинуваченого, чи було повідомлено суд про поважні причини неявки за умови наявності таких.

Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні унормований ст. 135 КПК України. За змістом частини 1 вказаної норми особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Крім цього, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку, зокрема адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

Згідно із ч.1 ст.136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Як свідчать матеріали судової справи, обвинувачений ОСОБА_3 викликався у судові засідання, призначені на 07.10.2024, 18.10.2024 шляхом скерування SMS-повісток на вказаний ним номер телефону згідно поданої ним письмової заяви про отримання судових повісток за допомогою SMS повідомлень. Відповідно до змісту довідок про доставку SMS, судові повістки одержувачу ОСОБА_3 доставлено відповідно 03.10.2024 о 15.49.06 та 07.10.2024 о 15.22.33.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 викликаний у судові засідання, призначені на 07.10.2024, 18.10.2024, у встановленому КПК України порядку, про що наявні відповідні підтвердження.

У вказані судові засідання обвинувачений не з`явився, доказів щодо поважності причин неявок до суду не надав.

Враховуючи вищенаведені факти щодо відсутності поважності причин неприбуття обвинуваченого ОСОБА_3 у судові засідання 07.10.2024, 18.10.2024, а сам факт проходження обвинуваченим військової служби не є безумовною підставою для неприбуття в судові засідання, суд вважає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження наявні підстави для примусового супроводження обвинуваченого ОСОБА_3 (приводу через органи поліції) до суду з метою забезпечення його участі в судовому засіданні.

Відсутність в судовому засіданні обвинуваченого унеможливлює розгляд кримінального провадження, а тому суд вважає, що за таких обставин і з метою недопущення порушення його права на захист, судове засідання у даному кримінальному провадженні слід відкласти.

Керуючись ст. ст. 139, 140, 142, 335, 350, 369-372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 про зупинення судового провадження у кримінальному провадженні №0000235 від 26 липня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.129 КК України, до звільнення з військової служби - відмовити.

Судове засідання відкласти на 10 год. 15 хв. 28 жовтня 2024 року.

Доставити приводом у судове засідання, яке відбудеться 28 жовтня 2024 року о 10-ій годині 15 хвилин в приміщенні Великоберезнянського районного суду Закарпатської області, обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Виконання ухвали доручити ВП №2 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1