печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002055 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002055 від 13.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено розслідуване кримінальне правопорушення, за таких обставин.

Солдат ОСОБА_5 26.08.2023 призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.08.2023 № 242 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_5 призначено на посаду номера обслуги 2 відділення спеціального призначення 1 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення НОМЕР_2 окремого батальйону спеціального призначення вказаної військової частини.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 з 28.05.2021 року, ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби останній, як військовослужбовець Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 124-1, 124-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, оберігати як святиню Бойовий прапор своєї частини, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються Статутами, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, знаходитися на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Однак, напередодні 28.01.2024 у солдата ОСОБА_5 виник кримінально противоправний умисел, спрямований на тимчасове ухилення від проходження військової служби, який він реалізував за наступних обставин.

Так, на виконання свого кримінально противоправного умислу, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби, призваним під час мобілізації на особливий період, перебуваючи на посаді номера обслуги 2 відділення спеціального призначення 1 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення НОМЕР_2 окремого батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників), в умовах воєнного стану, 28.01.2024 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалась у Святошинському районі міста Києва, та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

У подальшому о 19-05 год. 29.10.2024 солдата ОСОБА_5 було затримано слідчим ТУ ДБР м. Києва по вул. Олени Теліги, 8, м. Київ, в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у самовільному залишенні військової частини, вчиненому в умовах воєнного стану, військовослужбовцем, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

30.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати солдата ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування матеріалами.

За таких обставин, у діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років та відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення віднесено до категорії тяжких кримінальних правопорушень.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати проведенню досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказане також підтверджується характеристикою ОСОБА_5 за місцем служби.

Крім того, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді номера обслуги 2 відділення спеціального призначення 1 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення НОМЕР_2 окремого батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , здобув знайомства та має тісні зв`язки з військовослужбовцями вказаної військової частини, а також у разі повернення до місця служби згідно з вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України має цілодобово мешкати у спальному приміщенні разом зі свідками у цьому ж кримінальному провадженні, при цьому знаходячись з ними на одній території, яку останні не можуть покинути в силу своїх службових обов`язків, перебуває у задовільному стані здоров`я, володіє озброєнням та з метою уникнення кримінальної відповідальності має можливість та може впливати на свідків, схиляти їх до дачі неправдивих показань, а також з цією метою вчинити щодо них інше кримінальне правопорушення.

Також, існує висока вірогідність ризику вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, а саме не з`явлення на службу, в умовах воєнного стану або дезертирства.

Посилаючись на викладене, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних діянь ОСОБА_5 , слідчий вважає, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваного.

Слідчий просив застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці у межах строку досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів, у зв`язку із перебуванням за межами м. Києва.

Судом, з урахуванням думки учасників провадження, територіальної віддаленості місцезнаходження захисника від Печерського районного суду м. Києва, з метою забезпечення участі захисника при розгляді клопотання слідчого та оперативності судового провадження, визнано можливим провести судове засідання за участю захисника ОСОБА_4 в режимі дистанційного судового провадження за допомогою відеоконференції.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що підозрюваному 54 роки, він не годиться в військовослужбовці, має 3 дітей, незадовільний стан здоров`я. ОСОБА_5 не є суспільно небезпечною людиною, не втікатиме, порадиться з родиною, візьме згоду військової частини та вірогідно повернеться до несення військової служби.З огляду на викладене, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що самовільно залишив військову частину у зв`язку із сімейними обставинами, дружина залишилася сама з дітьми та 76-річною матір`ю, брат воює на Донецькому напрямку. Вказав, що був поранений, воював півроку.

Слідчий суддя, заслухавши позиції сторін, дослідивши клопотання та матеріали, що до нього долучені, надходить наступних висновків.

Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002055 від 13.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

29.10.2024 ОСОБА_5 затримано у порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України /а. м. 30-33/.

30.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України /а. м. 80-85/.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів в тому, що особа, можливо, вчинила злочин, містяться у долучених до матеріалах клопотання матеріалах, що містяться, у їх сукупності, у: повідомленні ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 07.06.2024 /а. м. 9-10/, акті розслідування від 25.05.2024 з додатками /а. м. 11-29/, протоколах допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 30.10.2024 /а. м. 60-74/.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважаю їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя, з урахуванням обґрунтувань слідчого в клопотанні та прокурора у судовому засіданні, характеру інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, відомостей про особу підозрюваного, вважає наявними в провадженні ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризики, передбачені п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КК України вбачаються з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до десяти років. При цьому, з урахуванням кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України, в даному випадку до нього не можуть бути застосовані положення ст. ст. 69, 75 КК України, тобто призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, та звільнення від відбування покарання з випробуванням. За таких обставин, усвідомлюючи, зокрема, можливість настання покарання у виді позбавлення волі, підозрюваний може вчиняти дії, направлені на переховування від слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності. Окрім того, підозрюваний може ухилятися від явки до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, перешкоджаючи проведенню процесуальних дій та кримінальному провадженню в цілому. Вказане підтверджується і самим характером інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в тому, що самовільно залишив військову частину з метою ухилитись від служби, відповідно в подальшому може не з`являтись і на виклики слідчого, прокурора.

Ризик здійснення підозрюваним впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні обумовлений, серед іншого, тим, що в провадженні в якості свідків допитані особи, які є військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 , в якій службу проходить ОСОБА_5 , тому останній може вживати дії щодо схиляння свідків, які є його однослуживцями, не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності. При цьому слідчий суддя враховує, що доказове значення для суду мають тільки ті показання, які суд сприймав безпосередньо під час судового засідання (або ж отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України), тому до допиту вказаних осіб в суді такий ризик залишається актуальним.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України, наявний з огляду на те, що ОСОБА_5 , продовжуючи бути військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , може продовжити вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме може знову ухилятися від виконання обов`язків військової служби.

На підставі викладеного, з урахуванням доведення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, також враховуючи характер та обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, вважаю, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим в провадженні ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , а отже наявні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням положень абзацу 3 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не вбачає підстав визначити розмір застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КПК України, вчиненого під час дії воєнного стану.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 180, 183, 184, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави не визначати.

Строк тримання під вартою обраховувати з 29.10.2024 та до 27.12.2024.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1