провадження № 274/8318/24
провадження № 1-в/0274/1248/24
УХВАЛА

Іменем України

11.11.2024 року. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду провадження за поданням ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)" про приведення вироку Коростенського районного суду Житомирської області від 14 червня 2022 року у відповідність до вимог чинного законодавства щодо засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , до засудження раніше судимого: 1) 21.10.20 Лугинським районним судом Житомирської області за ст.ст. 162 ч. 1, 75, 76 КК України на 1 рік обмеження волі з іспитовим строком 1 рік; 2) 10.12.20 Лугинським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 1, 70 ч. 4, 75, 76 КК України на 2 роки обмеження волі з іспитовим строком 2 роки,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 засуджений 14 червня 2022 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України (3 роки позбавлення волі), на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Лугинського районного суду Житомирської області від 10.12.20 остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

В поданні ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)" ставиться питання про приведення вироку Коростенського районного суду Житомирської області від 14.06.22 у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, судове засідання просять проводити без участі представника адміністрації установи. Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд подання без його участі, заперечить проти задоволення подання не має.

Прокурор не заперечив проти задоволення подання у частині, що стосується ст. 185 КК України, однак просить перекваліфікувати дії ОСОБА_4 у частині проникнення до приміщення на ч. 1 ст. 162 КК України та призначити засудженому покарання у межах санкції цієї статті.

Дослідивши додані до подання матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, у тому числі і у частині ст. 71 КК України. Так, 09 серпня 2024 року набрали чинності зміни у законодавстві (нова редакція ст. 51 КУпАП), законодавець у десять разів підняв мінімальну межу вартості викраденого майна для того, щоб за його викрадення наставала кримінальна, а не адміністративна відповідальність, і з 09.08.24 викрадення майна є кримінально протиправним лише у тому разі, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення перевищує 2 неоподатковані мінімуми доходів громадян (до 09.08.24 0,2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Отже з 09.08.24 кримінальна, а не адміністративна відповідальність за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату майна настає, якщо вартість такого майна з врахуванням відповідних положень Податкового кодексу України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік`у період з 01.01.22 до 31.12.22 становить понад 2481 грн 00 коп., а у період з 01.01.20 до 31.12.20 становить понад 2102 грн 00 коп

Згідно з вироком Коростенського районного суду Житомирської області від 14.06.22 ОСОБА_4 засуджений та відбуває покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який було скоєно 14.01.22 і вартість викраденого майна становить 819 грн. Разом з тим встановлено, що відповідно до вироку Лугинського районного суду Житомирської області від 10.12.20 ОСОБА_4 засуджений та відбуває у тому числі покарання на підставі ст. 71 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке було скоєно 04.10.20, і вартість викраденого майна становить 816 грн. Враховуючи наведене приведенню у відповідність до чинного законодавства підлягає і цей вирок. Кримінальна караність діяння у виді крадіжок майна вартістю 816 грн 04.10.20 і 819 грн 14 січня 2022 року встановлювалася відповідно до положень ст. 51 КУпАП в ред. від 04.06.09 та ст. 185 КК України, ст. 51 КУпАП в ред. від 04.06.09 втратила чинність.

Оцінюючи доводи прокурора, суд враховує, що справа судом розглядається у порядку виконання вироку суду і перелік питань, що можуть бути вирішені судом на цій стадії визначено ст. 537 КПК України. Встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, його правової кваліфікації можливе лише у межах висунутого обвинувачення на стадії судового розгляду, а також у провадженнях з перегляду судових рішень. У цій же справі суд здійснює розгляд виключно у межах подання на підставі п. 13) ч. 1 ст. 537 КПК України про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадку, передбаченому ч. 2 ст. 74 КК України. В межах подання прокурор не заперечує проти його задоволення, да і це питання є безспірним, особа підлягає звільненню від покарання за ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння. Засуджувати ж особу за ст. 162 КК України у порядку виконання вироку суду, без встановлення фактичних обставин, без судового розгляду, з призначенням покарання аж ніяк не є покращенням становища особи (у межах подання особа звільняється від покарання, а прокурор фактично просить призначити покарання за іншою статтею), і грубо порушує чинне кримінальне процесуальне законодавство. Підтримання такої позиції прокурора призведе до незаконного утримання особи у місцях позбавлення волі. Якщо представник обвинувачення вважає, що існують підстави для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст. 162 КК України, то для цього існує передбачена КПК України процедура відбирається заява у потерпілого (обов`язково), проводиться досудове розслідування, складається обвинувальний акт, який розглядається судом і приймається рішення по суті обвинувачення. Так і тільки так особу можна визнавати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення і призначати їй покарання. Прокурор же пропонує визнати особу винуватою у скоєнні кримінального правопорушення і призначити їй покарання не вироком суду, ухваленим у встановленому законом порядку, а ухвалою суду у межах розгляду подання про звільнення цієї особи від покарання, що суперечить усім цивілізаційним здобуткам, положенням Конституції України, міжнародно-правових договорів, КК України та КПК України і по своїй суті є спробою прокурора незаконно позбавити волі людину.

Як визначено у ч. 2 ст. 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи викладене, засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного судом покарання за діяння у виді крадіжок 04.10.20 та 14.01.22. При цьому у засудженого залишається покарання, призначене за ч. 1 ст. 162 КК України за вироком від 21.10.20, цей вирок щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК України підлягає самостійному виконанню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 5, 70, 71, 74, 185 КК України, ст. 51 КУпАП, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

подання задовольнити.

Привести вирок Коростенського районного суду Житомирської області від 14 червня 2022 року та вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2020 року щодо ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, звільнивши ОСОБА_4 від покарання, призначеного за вироком Коростенського районного суду Житомирської області від 14 червня 2022 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України, та від покарання, призначеного за вироком Лугинського районного суду Житомирської області від 10.12.20 за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України - у зв`язку з усуненням караності діяння цим законом.

Вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2020 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ст.ст. 162 ч. 1, 75, 76 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік виконувати самостійно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1