Справа № 592/4027/22
Провадження № 1-кп/591/437/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000339 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр-на України, не працюючого, одруженого, не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

13 січня 2022 року близько 11.00 год. ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту, на ґрунті неприязних стосунків, маючи намір на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно плешнею для льоду наніс удари в область голови та руки потерпілому ОСОБА_4 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани м`яких тканин в потиличній ділянці посередині, садна по тильній поверхні правої кисті в проекції 1-ї п`ястної кістки та по передній поверхні з переходом на задню поверхню лівого передпліччя в нижній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення фактично не визнав, зазначивши про те, що дійсно за наведених в обвинуваченні обставин між ним та ОСОБА_4 стався словесний конфлікт в згаданому місці, під час якого, останній замахувався на нього палкою, якою вдарив його, а жінка його забрала. Тілесних ушкоджень в обвинуваченні він не наносив, оскільки внаслідок травми руки не міг тримати зазначений в обвинуваченні предмет та не мав змоги стояти в тому місці, де згідно обвинувачення наносились тілесні ушкодження.

Водночас, надані обвинуваченим покази спростовуються іншими доказами в справі, переконливих підстав для недовіри яким, чи щодо недопустимості яких суду наведено не було.

Так, допитаний потерпілий ОСОБА_4 підтвердив заподіяння йому обвинуваченим тілесних ушкоджень саме при згаданих в обвинуваченні обставин.

При цьому, його покази є послідовними, логічними та узгоджуються з іншими доказами в справі, зокрема, з показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтвердили заподіяння тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому саме за наведених вище обставин.

Крім цього, як потерпілий так і свідки показали, що саме обвинувачений заподіяв тілесних ушкоджень потерпілому, після чого одразу ними було вони викликали поліцію та відбулось звернення за медичною допомогою, що підтверджується долученими копіями документів (т. 1 а.с. 183-185, а.с. 220-224) та доводить фіксацію тілесних ушкоджень заподіяних потерпілому безпосередньо після описаних в обвинуваченні подій (жодного вагомого підтвердження нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченому потерпілим при описаних вище подіях суду наведено не було).

До того ж, покази потерпілого та свідка ОСОБА_9 підтверджуються іншими доказами в справі, зокрема, протоколами слідчих експериментів за їх участю (т. 1 а.с. 189, 194), під час яких вони продемонстрували механізм спричинення обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень саме за наведених вище обставин, що узгоджується з актом та висновками судово-медичних експертиз, якими підтверджено характер, ступінь тяжкості, локалізація та механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 саме в спосіб продемонстрований ним та свідком, тобто який зазначений в обвинуваченні (т. 1 а.с. 186, 187, 193, 199).

В той же час, жодного підтвердження показам обвинуваченого про те, що він нібито діяв в умовах оборони чи що йому були заподіяні тілесні ушкодження, суду наведено не було, а заперечення сторони захисту в цьому контексті жодним вагомим доказом не підтверджені та ґрунтуються на їх припущеннях.

До того ж, можливість спричинення тілесних ушкоджень, не дивлячись на певну травму руки у обвинуваченого (т. 1 а.с. 120), підтверджується відеозаписом, наданим потерпілою стороною (т. 1 а.с. 226), на якому зафіксована можливість у обвинуваченого використання обох рук в достатній мірі (суд не може не зважити і на той факт, що стресовість ситуації, давність описаних подій та суб`єктивне сприйняття кожним з учасників обставин, не виключає можливості добросовісної помилки в частині відтворення незначних обставин події (наприклад, в тому, якою рукою тримався предмет), які жодним чином не виключають провини особи та не спростовують обвинувачення).

До того ж, як потерпілий, так і свідки повідомляли про обставини, які вони безпосередньо сприймали та які узгоджуються з наведеними доказами, а позиція обвинуваченого жодним доказом не підтверджена, як і неможливість зі слів (захисту) утримуватись на паркані зі сторони помешкання обвинуваченого при нанесенні ударів, оскільки в цій ситуації не виключається можливість використання певних сторонніх предметів та допоміжних засобів, на яких можливо встояти.

Отже, заперечення сторони захисту жодним чином не спростовують доказів наведених вище, а послідовність, логічність та узгодженість між собою показань потерпілого та свідків з іншими доказами, невідкладне повідомлення поліції після згаданого випадку, переконують суд в їх допустимості та належності саме в контексті доведення винуватості ОСОБА_7 .

Таким чином, суд вважає зазначені обставини вчиненого діяння встановленими, факт скоєння ОСОБА_7 цього кримінального правопорушення доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він, своїми умисними протиправними діями, умисно завдав легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_4 .

Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він є не судимою особою, одружений, позитивно характеризується, не працює.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує особу обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним діяння.

Враховуючи викладене та позитивні дані щодо особи обвинуваченого, його позитивну репутацію в минулому, майновий стан, вік, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин та вчинення діяння не судимою особою, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе з призначенням покарання у виді штрафу, оскільки саме це покарання відповідатиме меті кримінального провадження.

Уточнений цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 36, 121) підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Заподіяння моральної шкоди в цій частині в повній мірі обґрунтовано позивачем та зумовлюється стражданнями, завданими внаслідок ушкодження здоров`я, певними змінами в житті та наслідками, що безумовно викликає негативні емоції, болісні відчуття та призводить до зайвих труднощів в житті. Проте, виходячи з глибини та характеру страждань, з незначного часу лікування легких тілесних ушкоджень, враховуючи принцип, розумності, виваженості, співмірності та справедливості, належною на відшкодування моральної шкоди, завданої зазначеним кримінальним правопорушенням, на переконання суду, є сума коштів в 10000 гривень, яка підлягає стягненню з обвинуваченого.

Процесуальні витрати на правову допомогу потерпілому ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 41-44), з огляду на їх доведеність, документальне підтвердження та активну участь в судових засіданнях представника, слід стягнути з обвинуваченого.

Підтвердження наявності речових доказів не наведено.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.

На підставі ч. 2 ст. 125 КК України, ст.ст. 1167, 1168, 1177, 1195 ЦК України, керуючись ст.ст. 368, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково та стягнути на його користь з ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди кошти в сумі 10000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 10000 гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення; особою, що не була присутня при цьому - з дня отримання копії судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй вироку. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1