ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1730/24
Провадження №1-кс/477/864/24
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

04 вересня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про скасування арешту в кримінальному провадженні №0000580 від 20 червня 2024 року

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2024 року адвоката ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000580 від 20 червня 2024 року звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області з клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області у цьому кримінальному провадженні від 10 липня 2024 року а саме на мобільний телефон, марки «Xiaomi Mi 10T Pro», який було вилучено 04 липня 2024 року в ході проведення особистого обшуку затриманого, у порядку статті 208 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що 04 липня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 369-2 КК України в порядку статті 208 КПК України. В ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 було виявлено та вилучено мобільний телефон, на який ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10 липня 2024 року накладено арешт, який на думку заявника накладено необґрунтовано, так як: зазначені речі не відповідають критеріям означеним в статті 98 КПК України; мобільний телефон не містить відомостей з приводу обставин кримінального провадження, а клопотання слідчим подано з пропуском строку визначеного частиною п`ятою статті 171 КПК України, тому підстав для накладення такого арешту не було та немає й на даний час.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на ключові аспекти свого клопотання, а саме невідповідність вилученого під час обшуку затриманого ОСОБА_4 майна критеріям означеним у статті 98 КПК України, а також відсутність на вказаному мобільному телефоні відомостей щодо заявника у справі. Також вказував, що клопотання слідчого подане не у строк встановлений статтею 171 КПК України, що мало б своїм наслідком відмову у задоволенні калатання слідчого

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності. У поданій заяві заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи, що вилучений телефон є речовим доказом та містить відомості про спілкування підозрюваного ОСОБА_4 з іншим підозрюваним у цьому кримінальному провадженні, та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що потребує його збереження.

Відповідно до положень частини другої статті 174 КПК України про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно. Чинними положеннями КПК України не передбачена обов`язкова участь зазначених осіб під час розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Враховуючи положення статті 174 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду клопотання про скасування арешту майна, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд клопотання за відсутності представника органу досудового розслідування.

Заслухавши заявника, дослідивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10 липня 2024 року накладено арешт на майно, а саме на мобільний телефон, марки «Xiaomi Mi 10T Pro», який було вилучено 04 липня 2024 року в ході проведення особистого обшуку затриманого, у порядку статті 208 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном.

Арешт накладено в межах кримінального провадження №0000580 від 20 червня 2024 року за правовою кваліфікацією, кримінальних правопорушень за частиною третьою статті 15, частиною третьою статті 332, частиною другою статті 369-2 КК України, за фактом організації в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації осіб із числа резервістів, шляхом забезпечення розірвання шлюбу та оформлення опікунства над неповнолітніми дітьми та подальшим оновленням даних у ТЦК (щодо звільнення від військової служби на 1 рік у зв`язку із опікунством неповнолітніх), що у свою чергу надає право на безперешкодний виїзд з України і в`їзд в Україну, з метою незаконного збагачення за рахунок одержання грошових коштів від зазначеної злочинної діяльності, яке перебуває у провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області.

За змістом частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтованість арешту визначається: наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; відповідністю майна, на яке накладено арешт, його меті; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди) - обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

Зазначеним вище обставинам, що визначають обґрунтованість арешту надана оцінка при його накладенні, що вбачається з ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10 липня 2024 року, та накладено арешт на вилучене майно з метою збереження речових доказів, зокрема, на мобільний телефон, марки «Xiaomi Mi 10T Pro», який було вилучено 04 липня 2024 року в ході проведення особистого обшуку затриманого, у порядку статті 208 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звертаючись до слідчого судді з цим клопотанням, заявник не наводить нових обставин, які дозволяли б по іншому оцінити доводи сторони обвинувачення про необхідність накладення арешту на вилучене під час обушку майно.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

При накладенні арешту слідчий суддя вказував на достатність підстав вважати, що майно, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, та з метою збереження речових доказів, наявні підстави для накладення арешту на майно.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку статей 170-174 КПК України, та згідно частини другої, третьої статті 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в частині першій статті 98 КПК України.

З огляду на положення частини другої, третьої статті 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зі змісту ухвали слідчого судді від 10 липня 2024 року вбачається, що вирішуючи питання з приводу необхідності накладення арешту, слідчий суддя виходив серед іншого і з того, що інформація, яка міститься у мобільному телефоні ОСОБА_4 , який був вилучений під час особистого обшуку затриманого, може мати суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (встановлення кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо).

Як вбачається зі змісту долученого прокурором до свого заперечення протоколу огляду від 10 липня 2024 року, необхідність накладення арешту підтверджується тим, що під час огляду вилученого телефону виявлено контакти осіб, причетність яких до вчинення цього правопорушення встановлюється органом досудового розслідування, а також виявлено листування з іншими особами, щодо організації та вчинення кримінального правопорушення.

За вказаного доводи заявника щодо відсутності у вилученого майна ознак речового доказу Тне знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання та на даному етапі досудового розслідування існує потреба у збереженні цього майна.

Щодо доводів заявника з приводу пропуску строку звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, то слід зазначити наступне.

За змістом мотивувальної частини ухвали слідчого судді від 10 липня 2024 року вбачається, що вирішуючи питання з приводу накладення арешту на майно ОСОБА_4 , слідчим суддею оцінювалося серед іншого і дотримання строків звернення слідчого з відповідним клопотанням, яке було надіслано до суду засобами поштового зв`язку, тому і підстав вважати що органом досудового розслідування було порушено строки, передбачені частиною п`ятою статті 171 КПК України не встановлено.

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту, оскільки він накладений обґрунтовано з метою забезпечення збереження речових доказів.

Доказів, що в органу досудового розслідування відпала потреба у накладеному арешті, слідчому судді не надано.

На думку слідчого судді, у даному випадку, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та такий відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

За такого, слідчий суддя приходить до переконання, що існує необхідність арешту майна на даний час з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому клопотання про скасування арешту майна є передчасним та в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 174, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про скасування арешту - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_6