ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/7319/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1949/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286-1 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(про відмову у відкритті апеляційного провадження)

16 серпня 2024 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , на підставі ст. 398 КПК України, перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 08 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_4 в частині накладення арешту на майно обвинуваченого з метою забезпечення цивільного позову, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 08 серпня 2024 року клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про накладення арешту на майно обвинуваченого задоволено. Постановлено накласти арешт і заборонити відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_4 .

На зазначену ухвалу суду першої інстанції захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій міститься прохання про скасування оскаржуваного судового рішення, та відмовити в задоволенні клопотання представника потерпілого про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Перевіривши подану апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст.392 КПК України, суддя-доповідач дійшов висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 належить відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Разом з цим, як неодноразово наголошував Верховний Суд, стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Така позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, цей Суд у своєму Рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що спосіб, у який ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Стаття 24 КПК України гарантує право на оскарження процесуального рішення. Водночас, цією нормою дане право пов`язано з передбаченим цим Кодексом порядком на таке оскарження.

Таким чином, реалізація права апеляційного оскарження рішень суду, ухвалених у кримінальному провадженні, забезпечується в порядку, визначеному КПК України.

Разом з тим, відповідно до ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 КПК; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті; інші ухвали у випадках, передбачених КПК. Крім того, зазначено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст.392 КПК України.

Зі змісту долученої до апеляційної скарги копії судового рішення вбачається, що ухвала Чугуївського міського суду Харківської області від 08 серпня 2024 року постановлена до ухвалення остаточного рішення по справі та, згідно з ч.2 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач бере до уваги правові висновки об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що містяться у постанові від 24 жовтня 2022 року у справі № 456/3303/21, ухвала суду про накладення арешту на майно, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України, не підлягає окремому апеляційному оскарженню.

В силу ч.2 ст.392 КПК України, ухвалу судді (суду) про арешт майна може бути переглянуто під час апеляційного оскарження вироку по відповідному кримінальному провадженню, а також скасовано в порядку статті 174 КПК України. Це свідчить про те, що чинне законодавство не виключає можливість перегляду відповідної ухвали судді (суду) про накладення арешту на майно та про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, але визначає певні межі для її реалізації.

Враховуючи вищевикладене, встановлено, що в даному конкретному випадку оскаржується ухвала Чугуївського міського суду Харківської області від 08 серпня 2024 року, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції в частині накладення арешту постановлена до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, а тому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

З огляду на викладене, керуючись ст.392 КПК України та дотримуючись вимог ч.4 ст.399 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала Чугуївського міського суду Харківської області від 08 серпня 2024 року в частині накладення арешту та заборони відчуження житлового будинку, який належить обвинуваченому ОСОБА_4 , - не може бути предметом перегляду апеляційним судом з підстав (обставин), викладених в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_3 , а тому у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 належить відмовити, повернувши останньому його апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Разом з цим, стороні захисту належить роз`яснити, що у разі їх незгоди з остаточним судовим рішенням за результатами розгляду кримінального провадження (справа №636/7319/23) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, в суді першої інстанції, вони можуть включити свої заперечення проти ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 08 серпня 2024 року до своєї апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Керуючись ст.ст. 392, 395, ч.4 ст.399, КПК України, суддя-доповідач, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити захиснику ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 08 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_4 , якою накладений арешт і заборонено відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить обвинуваченому ОСОБА_4 .

Копію ухвали разом із апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити захиснику обвинуваченого - адвокату ОСОБА_3 .

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_2