Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4853/24
Провадження № 1-кп/279/589/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2024 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000451 від 18.07.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Троїцьк, Челябинської області,

громадянин України, непрацюючий, з середньою освітою, на

утримані осіб не має, інвалід 2 гр. не депутат, раніше

судимого: вироком Коростенського міськрайонного суду від

17.01.2023 за ч.1 ст.125 КК України до штрафу 850 гривень,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 та фактично

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 у 2023 році проходячи поблизу с.Ушомир, Коростенського р-н знайшов-придбав ніж, який є короткоклинковою холодною зброєю колюче-ріжучої дії - ножем мисливським загального призначення. Крім того, в подальшому у 2023 році перебуваючи неподалік залізничної станції Коростень в місті Коростені, Житомирської області на узбіччі вулиці Героїв Небесної Сотні він виявив (придбав) кастет, який вирішив залишити собі та постійно переносив в своїй наплічній сумочці. Кастет є простою холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений промисловим способом, які ОСОБА_4 в подальшому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на подальше незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи заборону вільного обігу холодної зброї, на порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабміну №576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів, зброї основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 за №622, діючи умисно, вищезазначений кастет зберігав та носив у своїй наплічній сумочці, а ножа зберігав та носив при собі без передбаченого законом дозволу до 17 липня 2024 року.

17 липня 2024 року ОСОБА_4 під час перебування неподалік від с.Ушомир, Коростенського району за географічними координатами 50.856798, 28.451583, добровільно видав слідчо-оперативній групі Коростенського РУП головного управління Національної поліції в Житомирській області вказаний предмет зовні схожий на холодну зброю - кастет та предмет зовні схожий на холодну зброю - ніж.

В подальшому, слідчо-оперативною групою Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області 17 липня 2024 року у період часу з 18:15 год. по 18:41 год., в ході проведення огляду місця події неподалік с.Ушомир, Коростенського району, за географічними координатами 50.856798, НОМЕР_1 , у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено: кастет, який є простою холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений промисловим способом та короткоклинкову холодну зброю колюче-ріжучої дії, який є ножем мисливським загального призначення, який останній носив при собі та видав з під поясу свого одягу.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному носінні кастету та іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи ОСОБА_4 , якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, свою вину по обвинуваченню за кримінальним правопорушенням передбаченим ч.2 ст.263 КК України визнав повністю, підтвердив зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, пояснив, що дійсно носив кастет та ніж без передбаченого законом дозволу, що про виявлені ним вищезазначені предмети органам влади не повідомив та добровільно органам влади не здав, а вирішив залишити їх собі, зазначив, що він щиро розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також йому зрозуміло, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи та оцінюючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 про обставини скоєного ним кримінального правопорушення, які відповідають обставинам їх скоєння, викладеним у обвинувальному акті, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд вважає доведеним, що він вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення при зазначених вище, встановлених у судовому засіданні обставинах. Вина доказана повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України, як незаконне носіння кастету та іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу. Інші докази судом не досліджувалися.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення. Про щире каяття обвинуваченого свідчить його поведінка, оскільки він критично оцінює свої протиправні дії, засуджує свою поведінку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Відповідно до змісту ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Відповідно до вимог ст.65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст.12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 263 КК України згідно ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Так у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 є інвалідом, раніше судимий, на утриманні осіб не має, не працює, на спеціалізованих обліках не перебуває, по місцю проживання характеризується задовільно, з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів, йому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.263 КК України у виді пробаційного нагляду. Наведене відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, та сприятиме виправленню обвинуваченого, буде достатнім для попередження вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не пред`являвся.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує у відповідності до ст.ст. 100, 124 КПК України. Арешт на майно відповідно до ч.4 ст.174 КПК України підлягає скасуванню.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався. Підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу судом не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.2, п.4 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 до пробаційного нагляду такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

До набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи №СЕ-19/106-24/10957-ХЗ від 23.07.2024 року в сумі 1514,56 грн.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.07.2024 року скасувати.

Речові докази:

- ніж, кастет, які зберігаються в КЗРД Коростенського РУП ГУНП за адресою: м.Коростень, вул.Грушевського, 5 - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Згідно ч.2 ст.394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

копія згідно з оригіналом