18.11.2024
Справа №642/1820/24
Провадження № 1-кс/642/3929/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту з майна,

встановив:

До слідчого судді звернувся адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 із клопотанням про скасування арешту з належного останньому майна, а саме автомобілю «HYUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », який накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 15.04.2024 у к/п № 0002309 від 05.04.2024 за ч.1 ст. 286 КК України, за клопотанням слідчого Другого СВ (з дислокацією в м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Зі змісту зазначеної норми випливає, що клопотання про скасування заходів забезпечення кримінального провадження також подається та розглядається слідчим суддею за правилами виключної підсудності за місцем розташування органу, яким проводиться досудове розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у листі від 16.06.2016 року № 223/1650/0/4-16 визначив, що органом досудового розслідування, враховуючи системний аналіз положень п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України та ч. 1 ст. 38 КПК України, є: 1) слідчі підрозділи (Головне слідче управління, слідче управління, відділ, відділення) органів Національної поліції України, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України. Іншими словами, органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України), а його підрозділ (управління, відділ), визначений у ч. 1 ст. 38 КПК.

З матеріалів клопотання вбачається, що заявником заявляється про скасування арешту з майна, накладеного слідчим суддею за клопотанням слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві .

Відповідно до наказу в.о. Директора полковника Державного бюро розслідувань від 15.10.2020 року № 581, затверджено структуру та штатну чисельність територіальних управлінь Державного бюро розслідувань .

Згідно листа в.о. Директора Державного бюро розслідувань адресованого Верховному Суду Касаційний кримінальний суд № 153/0/157-21 від 13.04.2021 року слідує, що відповідно до статті 9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань є юридичною особою публічного права та здійснює свої повноваження безпосередньо і через територіальні управління. З метою ефективного виконання покладених на ДБР завдань з 1 березня цього року у територіальних управліннях почали діяти слідчі підрозділи із дислокацією у всіх областях України. Інформація щодо назв підрозділів, місця дислокації, контактних даних, місцевих та апеляційних судів, під територіальною юрисдикцією якого знаходиться слідчий відділ додана.

Відповідно до наказу Директора Державного бюро розслідувань №71 від 05.10.2024, були внесені зміни до абзаців 1,2 пункту 1 наказу ТУ ДБР у м. Полтаві від 22.04.2021 № 65 «Про визначення місця розташування слідчих відділів ТУ ДБР у м. Полтаві». Так, було визначено місцезнаходження органу досудового розслідування - Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, за адресою: проспект Героїв Харкова, 145, місто Харків, 61068, що не належить до територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Харкова.

Враховуючи, що орган досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме Другий слідчий відділ (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві (місце розташування: м. Харків, проспект Героїв Харкова, 145) не перебуває під територіальною юрисдикцією Ленінського районного суду м. Харкова, дане клопотання повинно подаватись до суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а саме до Московського районного суду м.Харкова, за адресою: 61153, м. Харків, проспект Ювілейний, 38-Е.

Відповідно до п.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Як зазначено у пункті 1 частини 1статті 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права.

Оскільки питання щодо можливості повернення клопотання про скасування арешту майна, яке не підлягає розгляду в цьому суді, не врегульовано положеннями КПК України, слідчий суддя вважає можливе застосувати за аналогією схожі за своєю суттю положення ч.2 ст.304 КПК України.

Так, відповідно до п.2 ч.2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Враховуючи, що клопотання про скасування арешту з майна не підлягає розгляду в Ленінському районному суді м.Харкова, оскільки орган досудового розслідування не знаходиться в межах територіальної юрисдикції даного суду, слідчий суддя приходить до висновку про повернення клопотання.

Керуючись ст.ст. 26, 38, 132,174 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив :

Клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту з майна - повернути особі, що його подала, у зв`язку з його не підсудністю Ленінському районному суду м. Харкова.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя