У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області заяву адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання, поданого слідчим СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001685 від 23.08.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України -

в с т а н о в и в:

В провадження слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 надійшло клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001685 від 23.08.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України.

26.08.2024 у судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 заявила відвід слідчому судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_6 від участі у розгляді вищевказаного клопотання.

Для надання пояснень з приводу заявленого відводу в судове засідання запрошувався суддя ОСОБА_6 , але останній в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заяву про відвід слідчого судді підтримала, зазначила, що представляє інтереси 6 підзахисних в рамках даного кримінального провадження. Вказала, що підставою для відводу стало те, що слідчий суддя щодо одного підзахисного відмовив у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а щодо двох інших задовольнив таке клопотання. Також звернула увагу, що за вчинення кримінального правопорушення, за яке санкція статті передбачає позбавлення волі до 5 років, не може обиратися такий запобіжний захід як тримання під вартою, окрім як у випадках, передбачених п.3 ч. 2 ст. 183 КПК України. Тобото, такий запобіжний захід може бути обрано виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчинені іншого злочину. Рішення слідчим суддею прийняті всупереч вимогам КПК.

Підозрюваний підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви про відвід слідчого судді. Зазначив, що відсутні будь-які підстави для задоволення такого клопотання. Звернув увагу, що обрання слідчим суддею різних видів запобіжних заходів до підозрюваних якраз і свідчить про його неупередженість.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження щодо заяви про відвід судді, суд приходить до наступних висновків.

Так, статтями 75 та 76 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, які виключають можливість участі судді у кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Так, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Однак, у заяві захисниці ОСОБА_5 про відвід слідчого судді відсутні об`єктивні докази фактичної наявності упередженості судді ОСОБА_6 при розгляді клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

У свою чергу, наведені у заяві захисниці ОСОБА_5 підстави не можна визнати такими, що виключають можливість участі слідчого судді ОСОБА_6 у розгляді зазначеного клопотання, оскільки вони не містять ознак жодної з обставин, передбачених статтями 75 та 76 КПК України.

Оцінка правомірності тих чи інших процесуальних рішень суду в рамках розгляду іншим суддею заяви про відвід чинним КПК не передбачена.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява захисниці ОСОБА_5 побудована на припущеннях та зводиться виключно до її власних міркувань, оскільки нею не доведено жодної належної підстави, яка б могла вказувати на певну зацікавленість чи упередженість судді ОСОБА_6 під час розгляду клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001685 від 23.08.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України.

Незгода заявника із процесуальними рішеннями слідчого судді не може бути підставою для відводу.

Таким чином, враховуючи те, що у судовому засіданні не були встановлені обставини, які б виключали можливість участі слідчого судді ОСОБА_6 у розгляді вказаного вище клопотання чи свідчили б про його особисту заінтересованість або викликали обґрунтовані сумніви у його неупередженості під час розгляду зазначеного клопотання, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви захисниці ОСОБА_5 про відвід слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75-76, 80-81, 376, 532 КПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання, поданого слідчим СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001685 від 23.08.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 27 серпня 2024 року о 16 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1