Справа № 347/2717/24
Провадження № 1-в/347/74/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника

Косівського РВП ГУНП

в Івано-Франківській області ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про продовження адміністративного нагляду стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого,

в с т а н о в и в :

Начальник Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 звернувся в суд з поданням про продовження адміністративного нагляду ОСОБА_4 .

Вимоги подання обґрунтовані тим, що, після звільнення 11.02.2022 року з Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41), за поданням начальника Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області на підставі ухвали Косівського районного суду від 23.11.2023 року відносно ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік. Однак, за час перебування під адміністративним наглядом ОСОБА_4 повноцінно на шлях виправлення не став, систематично порушував правила адміністративного нагляду, продовжує вести аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, та порушує громадський порядок, за, що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП.

У зв?язку з цим, просив продовжити ОСОБА_4 адміністративний нагляд на підставі п. «в» ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», із встановленням наступних обмежень: заборонити виходити з житлового будинку з 22:00 год. до 06:00 год.; заборонити виїзд за межі Косівського району в особистих справах без дозволу Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області; зобов`язати з`являтись на відмітку-реєстрацію в Косівський РВП ГУНП в Івано-Франківській області в першу та останню суботу місяця.

В судовому засіданні представник Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області вимоги подання підтримав, та просив його задовольнити. Додатков ствердив, що ОСОБА_4 крім порушення умов адміністративного нагляду, інших правопорушень не вчиняв, громадського порядку та спокою громадян не порушував. За місцем проживання характеризується задовільно, на даний час в конфліктах з сусідами не перебуває. Посянення ОСОБА_4 про відсутність за місцем проживання, частково знайшли своє підтвердження, оскільки дійсно коли його не було дома, то він ночував у тещі.

Засуджений ОСОБА_4 ствердив, що дійсно допускав порушення адміністративного нагляду лише щодо відсутності за місцем проживання. Час від часу він їздив до своєї тещі, яка проживає в іншому гірському населеному пункті, та залишався там на ночівлю. Повідомити завчасно працівників поліції, не мав змоги, оскільки у нього немає мобільного телефону. Потрапити додому вчасно не міг, оскільки в гірських населених пунктах існує проблема з транспортним сполученням. Також ОСОБА_4 періодично працює по найму, та залишається на ночівлю в господарів.

Прокурор вважав за необхідне задовольнити подання та продовжити обмеження ОСОБА_4 .

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши подання та матеріали додані до нього, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 158 КВК України адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі".

Статтею 2 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі" визначено, що адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Відповідно до п."в" ст.3 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів Національної поліції, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.

А згідно п."в" ст.4 зазначеного закону підставами для встановлення адміністративного нагляду щодо осіб, зазначених у пункті "в" статті 3 цього Закону є матеріали органів Національної поліції.

На обґрунтування вимог подання долучені наступні докази: копія довідки про звільнення серії І-ФР №08693 від 11.12.2022 року; копія паспорта громадянина України та РНОКПП, які належать ОСОБА_4 ; вимога ВОІ ГУНП в Івано-Франківській області від 19.11.2024 року, щодо судимості ОСОБА_4 ; копія обліку правопорушень ОСОБА_4 ; копія ухвали Косівського районного суду від 23.11.2023 року про встановлення ОСОБА_4 адміністративного нагляду; копії постанов про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності; попередження ОСОБА_4 про можливість продовження йому адміністративного нагляду.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.03.1986 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду», суд, при розгляді питання встановлення чи продовження адміністративного нагляду, не може допускати формального підходу, тому слід повно досліджувати всі обставини та перевіряти обґрунтованість встановлення і продовження адміністративного нагляду. Зокрема, щодо осіб, зазначених у п. «в» ст.3 Закону, належить перевіряти дані про вчинені ними правопорушення, а також законність та обґрунтованість застосування до них заходів стягнення. При цьому слід мати на увазі, що адміністративний нагляд може бути встановлений за умови, що після звільнення з місць позбавлення волі особа, незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушує громадський порядок, права інших громадян чи вчиняє інші правопорушення і за кожне правопорушення притягувалась до відповідальності у встановленому Законом порядку. Під іншими правопорушеннями слід розуміти такі порушення, що посягають на громадську безпеку чи порядок управління.

В ході розгляду подання та дослідженні долучених до нього письмових доказів, судом встановлено, що ОСОБА_4 протягом строку встановленого відносно нього адміністративного нагляду, притягався до адміністративної відповідальності лише за ч.2 ст.187 КУпАП, тобто за однотипні правопорушення, які полягали у його відсутності за місцем проживання у період часу згідно встановлених обмежень, та у не з?явленні на відмітку-реєстрацію у орган поліції у визначений час. Тобто правопорушень, які б порушували громадський спокій і порядок, ОСОБА_4 не вчиняв.

А із суті вчинених адміністративних правопорушень вбачається, що вчиненні адміністративні правопорушення не мали тяжких наслідків, за ними відсутні потерпілі. Крім того, працівник поліції підтвердив, що пояснення ОСОБА_4 про відсутність за місцем проживання частково знайшли своє підтвердження. Характеристика за місцем проживання в ОСОБА_4 задовільна.

Такі обставини на переконання суду свідчать, що ОСОБА_4 докладає зусиль щоб перестати бути небезпечним для суспільства, що вказує на його намагання стати на шлях виправлення.

У відповідності до ч.2,3 ст. 6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» (далі-Закону), у разі, коли є підстава вважати, що особа, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, залишається небезпечною для суспільства, адміністративний нагляд за поданням відповідного органу внутрішніх справ може бути продовжено у визначеному цим Законом порядку кожного разу ще на шість місяців, але не більше терміну, передбаченого законом для погашення або зняття судимості.

Термін адміністративного нагляду починається з дня оголошення ухвали судді про встановлення адміністративного нагляду.

Адміністративний нагляд автоматично припиняється після закінчення терміну, на який його встановлено, якщо органом Національної поліції не подано клопотання про продовження нагляду або суддя відмовив у продовженні нагляду п.«а» ч.3 ст.8 Закону.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду у редакції Постанови Пленуму Верховного Суду України №19 від 26.10.1995 року, судове рішення про продовження адміністративного нагляду може бути постановлене лише за умови, коли строк адміністративного нагляду ще не закінчився. Після закінчення строку адміністративного нагляду він може бути знову встановлений за наявності до того підстав.

Ухвалою Косівського районного суду від 23.11.2023 року відносно ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік.

Як видно із вхідного штампу суду та протоколу автоматизованого розподілу судової справи, матеріали подання надійшли до Косівського районного суду 21.11.2024 року (четвер), І розгляд було призначено в той же день, однак розгляд справи не відбувся через вимкнення електроенергії в суді. Розгляд справи було призначено в найкоротший термін, на 25.11.2024 року (понеділок), тобто з урахуванням вимог ч.9 ст.135 КПК України, якою передбачено, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ані Законом, ані чинними нормами кримінального процесуального законодавства не визначено, в які конкретно строки здійснюється розгляд вказаного подання.

Водночас, суд констатує, що на день розгляду подання про продовження адміністративного нагляду ОСОБА_4 встановленого ухвалою Косівського районного суду від 23.11.2023 року, термін адміністративного нагляду закінчився, і Законом не передбачено продовження адміністративного нагляду, строк якого закінчився.

Статтею другою Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина, яка законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, які запроваджуються згідно з законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей.

З огляду на викладене, Косівський РВП, порушуючи питання про продовження адміністративного нагляду ОСОБА_4 з відповідними обмеженнями, жодним чином не обґрунтував доцільності таких заходів, не надав достатніх доказів, які б свідчили про систематичність протиправних дій останнього, які б переконували у тому, що він продовжує бути небезпечним для суспільства, а безпідставне продовження адміністративного нагляду є порушенням Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вищенаведені мотиви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для продовження ОСОБА_4 адміністративного нагляду, тому у задоволенні подання начальника Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частиною 2 статті 369 КПК України визначено, що судове рішення, у якому суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне постановити судове рішення у формі ухвали.

Керуючись ст. ст. 1-6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», керуючись ст. ст. 7, 9, 369-372, 376, 392, 393, 395, 532, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні подання начальника Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 щодо продовження адміністративного нагляду щодо ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1