ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1804/24 Справа № 191/4230/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження № 0000018 за апеляційною скаргою прокурора Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваної за ч. 2 ст. 203-2 КК України про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді застави,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 18 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою стосовно ОСОБА_7 та встановив наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування. Але врахувавши, що ОСОБА_7 є вдовою, має на утриманні малолітню дитину, місце реєстрації, тому навіть мінімальний розмір застави, передбачений п.3 ч.5 ст.182 КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде непомірним для підозрюваної, яка не порушувала обов`язків після набуття даного статусу.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання та визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, так як наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України доведена, враховуючи тяжкість покарання, що відомі дані свідків, які також встановлюються на даний час, а також підозрювана не працює офіційно, тому необхідно застосувати запобіжний захід.

В запереченні захисник ОСОБА_8 просила залишити без задоволення апеляційну скаргу. Вказує, що підозра необгрунтована, долучені докази сфабриковані, ризики не доведенні, а також вказує про характеризуючі дані ОСОБА_7 .

Під час апеляційного перегляду прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги.

Захисник та ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З мотивувальної частини ухвали видно, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону виконав не в повній мірі та дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для застосування відносно ОСОБА_7 будь-якого запобіжного заходу.

Так, клопотанням слідчого підтверджується, що Синельниківським РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000018 від 16 лютого 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 203-2 КК України. (а.с.8)

12 вересня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.2 ст.203-2 КК України.(а.с.35-41)

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 , за ч.2 ст. 203-2 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Обґрунтованість підозри підтверджується доказами, зібраними в ході досудового розслідування, а саме відомостями, що містяться у: протоколах допитів свідків, протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження.

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_7 , до вчинення кримінальних правопорушень, згідно підозри.

Заперечення захисника щодо необґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 апеляційний суд не бере до уваги, оскільки апеляційна скарга адвокатом не подавалася. Крім цього, на даному етапі досудового розслідування не вирішується питання допустимості доказів, а перевіряється лише можливість причетності особи до злочину.

Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, що пов`язані з ризиком можливого переховування від досудового розслідування або суду, враховуючи, що злочин в якому підозрюється ОСОБА_7 є особливо тяжким.

При цьому належить врахувати те, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Апеляційний суд враховує, вагомість долучених доказів можливої причетності ОСОБА_7 до злочину, тяжкість злочину, який є особливо тяжким, вік підозрюваної 1978 року народження, що остання є вдовою, має на утриманні малолітню дитину, відсутність судимостей, інших підозр за вчинення кримінального правопорушення, скрутне матеріальне становище підозрюваної, що свідчить про не доведення прокурором неможливості застосування більш м`якого заходу для запобіганню ризику.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, на переконання апеляційного суду, на теперішній час не має правових підстав для застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання здатний запобігти зазначеному вище ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної на даній стадії досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

За встановлених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, постановити нову про застосування відносно останньої, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на неї ,до 11 листопада 2024 року певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що буде достатньо для запобігання наявному ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За вказаних обставин апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року, про відмову у застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу, підозрюваного за ч.2 ст. 203-2 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до групи слідчих СВ Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання.

Строк дії ухвали апеляційного суду в частині покладення на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язків становить до 11 листопада 2024 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого(их) у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4