УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/809/22

Провадження № 1-кп/486/37/2024

12 грудня 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Південноукраїнську Миколаївської області матеріали кримінального провадження внесеного 14.07.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152, на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Южноукраїнська Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, з 03.01.2017 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «синдром залежності від алкоголю», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження внесене 14.07.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання зазначає, що 13.07.2022 року близько 13:15 год., знаходячись на лавочці біля під`їзду №2, будинку АДРЕСА_2 , де також перебував ОСОБА_6 , вирішив відкрито заволодіти грошовими коштами останнього, достовірно знаючи, що вони знаходяться в лівій накладній кишені сорочки. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та його караність, переслідуючи корисний мотив та ціль незаконного збагачення, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи в умовах воєнного стану, цілком усвідомлюючи цю обставину, яка суттєво підвищувала суспільну небезпечність його діяння, знаходячись у тому ж місці на лавочці, лівою рукою в присутності ОСОБА_6 , який усвідомлював відкритий характер дій ОСОБА_4 , взяв з його кишені грошові кошти в сумі 450 грн. У відповідь на протиправні дії ОСОБА_4 , ОСОБА_6 почав робити йому зауваження та звернувся з вимогою про повернення викрадених грошових коштів, на що ОСОБА_4 не відреагував та швидко покинув місце злочину, розпорядившись викраденими коштами на власний розсуд, у тому числі на частину цих коштів придбав чотири флакони спиртовмісної настоянки «Глод-Вішта». Під час досудового розслідування даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду ОСОБА_7 від 15.07.2022 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 12.09.2022 року включно. 12.09.2022 року судом продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 60 днів, тобто до 10.11.2022 року, з триманням в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор». 09.11.2022 року судом продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 60 днів, тобто до 07.01.2023 року, з триманням його тимчасово в ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», у зв`язку з необхідністю проведення стаціонарної судової психіатричної експертизи в КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка», проте у подальшому суддею ОСОБА_8 було відмовлено у продовженні ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, тому останнього було звільнено з-під варти. На даний час існують ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та перешкоджати суду іншим чином, у томі числі шляхом неявки у судові засідання або явки в неадекватному стані через вживання алкогольних напоїв. На думку сторони обвинувачення існує ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, доказами зазначеного ризику являється те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, тому під тяжбою отримання покарання у виді реального позбавлення волі він може переховуватись від суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України. Також обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати суду шляхом неявки у судові засідання або явки у стані алкогольного сп`яніння, оскільки він офіційно не працевлаштований, не навчається і не має постійного місця проживання, фактично веде бродячий та антисоціальний спосіб життя, не має законних засобів для проживання та харчування, є особою, залежною від алкоголю, тобто з нестабільною поведінкою, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «синдром залежності від алкоголю», за місцем проживання характеризується негативно. Запобігти ризикам шляхом обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, у зв`язку з тим, що такі не є достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки.

Прокурор підтримав дане клопотання та просив про його задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у клопотанні прокурора та додав, що він не був попереджений про дату та час судового засідання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 не заперечувала проти клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження стосовно клопотання прокурора, вважає, що клопотання підлягає задоволенню на підставі наступного.

Згідно приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, а саме, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років; раніше притягувався до кримінальної відповідальності; не має стійких соціальних зв`язків; офіційно не працює; може переховуватись від суду; може перешкоджати кримінальному провадженню, а це свідчить про обґрунтованість і доведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Таким чином, з`ясувавши позиції сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає що ризики та обставини відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України, на які посилається прокурор у клопотанні, дійсно існують. Окрім того, не зважаючи на те, що тримання під вартою є найбільш суворим із передбачених КПК України запобіжних заходів, суд приходить до висновку, що саме такий вид запобіжного заходу забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

За такого, враховуючи всі обставини справи, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, суд акцентує увагу обвинуваченого на тому, що останньому достеменно було відомо про дату та час судового засідання, що підтверджується розпискою від 23.10.2024 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах: від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць складає 3028 грн.

Зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що заставу останньому слід визначити у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становитиме 90840 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Южноукраїнська Миколаївської області, громадянину України, не працюючому, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», строком на шістдесят днів, тобто до 09.02.2025 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до Южноукраїнського міського суду Миколаївській області за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Южноукраїнська Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Визначити місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора або суду без поважних причин чи не повідомив про причини свої неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії ухвали суду.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1