Справа № 953/6575/24
н/п 1-кс/953/5388/24
"24" липня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив :
22.07.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора, в якому він просить накласти арешт на автомобіль «Mitsubishi L200 2.5 TD», р.н. НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ), фактичним власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження; місцем зберігання автомобілю «Mitsubishi L200 2.5 TD», р.н. НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ) визначити територію ТОВ «ХАРКІВАГРО-2000», яка розташована за адресою: Харківська обл., Куп`янський р-н., с. Петрівка, вул. Садова, 23.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 19.07.2024, близько 13:30, на польовій дорозі поруч автодороги «Шевченкове-Новомиколаївка» + 720 м до повороту на с. Петрівка Купянського району Харківської області, сталося зіткнення автомобілю «LADA 212140», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався зі сторони с. Новомиколаївка Куп`янського району Харківської області в напрямку смт. Шевченкове, та автомобілю «Mitsubishi L200 2.5 TD», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовця ВЧ НОМЕР_4 ), який рухався зі сторони смт. Шевченкове в напрямку с. Новомиколаївка Куп`янського району Харківської області. Внаслідок ДТП пасажир автомобілю «LADA 212140» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер на місці події, водія автомобіля «LADA 212140» ОСОБА_5 госпіталізовано до Харківської обласної лікарні.
Пасажира автомобілю «Mitsubishi L200 2.5 TD» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (військовослужбовця ВЧ НОМЕР_4 ) госпіталізовано до військового шпиталю в м. Харкові.
Автомобіль «Mitsubishi L200 2.5 TD», р.н. НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ) має іноземну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 НОМЕР_6 (Республіка Польща), фактичним власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як встановлено під час огляду місця події 19.07.2024 автомобіль «Mitsubishi L200 2.5 TD», р.н. НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ) внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження, у зв`язку з чим вилучений слідчим та поміщений для зберігання на територію ТОВ «ХАРКІВАГРО-2000», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 98 КПК України автомобіль «Mitsubishi L200 2.5 TD», р.н. НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ) є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або відчуження вилученого майна, виникла необхідність в арешті автомобілю «Mitsubishi L200 2.5 TD», р.н. НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ) шляхом надання слідчому та прокурору можливості зберігати вилучений транспортний засіб на майданчику і стоянці для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.01.2012.
Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення судових авто технічних експертиз з метою встановлення обставин, що мають значення у кримінальному провадженні.
Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене.
Сторона обвинувачення зазначає, що потреби досудового розслідування в отриманні речей та предметів, які можуть бути використані як докази під час досудового розслідування та судового розгляду для встановлення обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, та забезпечення вироку неможливо задовольнити без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а його утримання органом досудового розслідування під час слідства жодним чином не порушить справедливої рівноваги між вимогами суспільного інтересу та необхідністю захисту основних прав зацікавлених осіб.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
В судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив.
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
19.07.2024 з 18.40 год. до 19.30 год. згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, на польовій дорозі поруч автодороги «Шевченкове-Новомиколаївка» + 720 м до повороту на с. Петрівка Купянського району Харківської області, проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.07.2024, вилучено вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно (а.с. 3-8).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання автомобілю на території ТОВ «ХАРКІВАГРО-2000», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «Mitsubishi L200 2.5 TD», р.н. НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання автомобілю «Mitsubishi L200 2.5 TD», р.н. НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ) територію ТОВ «ХАРКІВАГРО-2000», яка розташована за адресою: Харківська обл., Куп`янський р-н., с. Петрівка, вул. Садова, 23.
Попередити ТОВ «ХАРКІВАГРО-2000», про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1