У Х В А Л А

28.11.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

представника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в режимі відеоконференції з «БВК № 35» клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ірдинь Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 31.07.2024 вироком Черкаського районного суду Черкаської області до покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 року обмеження волі; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі

про приведення вироку у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та змін, внесених Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

У С Т А Н О В И В :

25.11.2024 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та змін, внесених Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», мотивоване наступним.

ОСОБА_5 засуджений Черкаським районним судом Черкаської області від 31.07.2024 за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 року обмеження волі; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про приведення вказаного вироку у відповідність до вимог Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити за викладених в ньому обставин.

Прокурор та представник Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» в судовому засіданні проти часткового задоволення клопотання засудженого не заперечували.

Заслухавши думку прокурора, представника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», засудженого, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ«Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі - Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь - якого платника податку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений Черкаським районним судом Черкаської області 31.07.2024 за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_5 завдав потерпілому майнової шкоди на суму 2309 грн. 33 коп., тобто на суму меншу, ніж розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 року.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24).

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 підлягає звільненню від покарання за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 31.07.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час.

Крім того, суд вважає за необхідне вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 31.07.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі, який виконувати самостійно.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та змін, внесених Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» - задовольнити частково.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 31.07.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 31.07.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, який виконувати самостійно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити до Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» для виконання та засудженому для звільнення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня отримання її копії.

СуддяОСОБА_1