Ухвала

Іменем України

23 серпня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

розглянувши матеріали скарги ВЧ НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР

встановив:

Представник ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення на підставі повідомлень командира військової частини внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань з відповідною кваліфікацією ознак складу злочину, передбачених КК України за повідомленням військової частини НОМЕР_1 .

Скаргу мотивував тим, що у серпні 2024 року військовою частиною НОМЕР_1 на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську (далі - ТУ ДБР, розташованого/у місті Краматорську) були направлені повідомлення про вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .

Скаржник в судове засідання не з`явився, надав клопотання за змістом якого просить розгляд скарги проводити за його відсутності, вимоги скарги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити.

Враховуючи стислі строки розгляду скарги, наявність клопотання щодо розгляду скарги за відсутності скаржника, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу на підставі наданих даних.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську в судове засідання не з`явився. Його неявка, відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

В порядку ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу, наявні матеріали, приходить до наступного.

Положеннями статті 303 КПК України, передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню, зокрема предметом оскарження може бути рішення слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 п.п.1, 2, 3 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора.

Завданням кримінального провадження, відповідно до вимог ст.2 цього ж Кодексу, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень п.2 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий суддя, на якого Кримінально процесуальним кодексом України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим, дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, слідчий суддя звертає увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого, дізнавача на їх спростування.

Слідчим суддею встановлено наступне.

02.08.2024 р. військова частина НОМЕР_1 звернулась до Директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Краматорську з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення солдатом ОСОБА_4 реалізовуючи свої права як заявника, просили внести відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань та почати досудове розслідування щодо викладених в повідомленні фактів.

04.08.2024 р., згідно експрес-накладної Нової пошти за №6099 від 02.08.2024 р. повідомлення було отримано представником Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 .

Всупереч положенням ст. 214 КПК України, даних про те, що зазначене повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внесено до ЄРДР, ми станом на сьогодні не отримали, в реєстрі дані відсутні.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод тг законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хтс вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасникг кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, прокурор «невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, ще можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно з частиною 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Тобто, інформація про правопорушення має без будь-яких застережень вноситися де ЄРДР.

Вимога частини 1 статті 214 КПК України є імперативною, а тому підлягає безумовному виконанню.

Частиною 5 статті 214 КПК України визначено перелік відомостей, які вносяться де ЄРДР, який не є вичерпним.

Окрім того, зі змісту статті 214 КПК України вбачається, що вона, не містить застережень (винятків) стосовно випадків можливого невнесення слідчим, прокурором відомостей про вчинене кримінальне правопорушення. Перевірка обставин, викладених у повідомленні про вчинення злочину, можлива лише після реєстрації такого повідомлення.

Відповідно до частини 1 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудовогс розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильне додержуватися вимбг Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Вказаних в зазначених повідомленнях про кримінальні правопорушення і додатках до них відомостей повністю достатньо для реєстрації повідомлень про злочин в ЄРДР у встановлений законом термін з відповідною правовою кваліфікацією скоєниз діянь.

Проте, вимоги статті 214 КПК України суб`єктом оскарження не виконані.

Керуючись ст.ст. 107, 303, 304, 307, 336 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Скаргу представника ВЧ НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого задовольнити.

Зобов`язати посадових осіб територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Краматорську відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні дані за повідомленням про вчинення кримінального правопорушення №692/9283 від 02.08.2024 р.

Відповідно ст.ст. 307, 309 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1