Справа № 597/1415/24
Провадження № 1-кп/597/150/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2024 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

у складі: судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000126 від 03.09.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовозобов`язаного, освіта базова загальна середня, непрацюючого, розлученого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 Кримінального кодексу України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

01 вересня 2024 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки з ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків в порушення вимог Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству, долонею правої руки наніс два удари в обличчя зліва ОСОБА_5 , чим завдав останній фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.126 КК України, тобто умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку, який йому інкримінують, визнав у повному обсязі та надав наступні показання. 01 вересня 2024 року близько 20 години 00 хвилин за місцем проживання у АДРЕСА_1 між ним та співжителькою ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, під час якого він долонею правої руки наніс два удари в обличчя зліва ОСОБА_6 . На даний час він шкодує, що так вчинив, щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, однак подала письмову заяву, в якій просить кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 розглядати за її відсутності, претензій до ОСОБА_3 не має та просить суворо його не карати.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне ствердження у судовому засіданні показами обвинуваченого, який повністю погодився зі всіма доказами, які були зібрані по справі під час досудового розслідування.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові №7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно яких при призначенні покарання суди в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу винуватого, який раніше несудимий.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, суд враховує щире каяття, думку потерпілої, яка примирилася з обвинуваченим та не настоює на суворій мірі покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особи винуватого, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст.126 КК України у виді громадських робіт. Вказане покарання відповідатиме ступеню тяжкості скоєного кримінального проступку, особі обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні.

У кримінальному провадженні процесуальних витрат немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373-374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_7