Справа № 1309/1-264/11 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/1390/180/12 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст.395 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2012 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурора: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 14 листопада 2011 року.

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стовпин Буського району Львівської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 14.03.2003 року Шевченківським районним судом м. Львова за ст.186 ч.2 КК України на чотири роки позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, 29.12.2008 року Личаківським районним судом м. Львова за ст.309 ч.2 КК України на два роки позбавлення волі /11.08.2010 року постановою судді Миколаївського районого суду Львівської області умовно-достроково звільнений з невідбутим строком чотири місяці вісімнадцять днів/, 12.10.2011 року Франківським районним судом м. Львова за ст. 309 ч.2 КК України на два роки позбавлення волі,

за ст. 395 КК України на чотири місяці арешту.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено у вигляді взяття під варту.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 05.08.2011 року.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він, будучи раніше судимим 29.12.2008 року Личаківським районним судом м. Львова за ст.309 ч.2 КК України на два роки позбавлення волі, після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі з невідбутим терміном 4 місяці і 18 днів, на шлях виправлення не став та знов скоїв злочин.

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 11.08.2010 року щодо ОСОБА_6 встановлений адміністративний нагляд строком на один рік із застосуванням наступних обмежень: заборони виходу з будинку /квартири/ з 22.00 до 06.00 год.; виїзду в особистих справах за межі району /міста/ без відома органів внутрішніх справ; заборони відвідування місць, де продають алкогольні напої на розлив, а також зобов`язано періодично реєструватись в органах внутрішніх справ. Постанова суду оголошена ОСОБА_6 у день його звільнення - 19.08.2010 року із одночасним зобов`язанням у триденний термін, тобто до 23.08.2010 р., прибути до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та зареєструватися в Залізничному РВ ГУ МВС України у Львівській області. Будучи попередженим про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду і несвоєчасне прибуття до вказаного місця проживання, ОСОБА_6 , маючи умисел на ухилення від адміністративного нагляду, з 17.02.2011р. самовільно, без поважних причин, не перебував за місцем свого проживання, а проживав неподалік у випадкових осіб за різними адресами до 02.03.2011р. та цього ж дня о 18.00 год. неподалік будинку АДРЕСА_2 був затриманий працівниками міліції.

В апеляції прокурор /з врахуванням поданих змін/ просить вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд. В обґрунтування покликається на неправильне застосування кримінального закону. Зазначає, що при призначенні покарання засудженому ОСОБА_6 судом не враховано вимоги ч.4 ст.70 та ст.72 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку поданої апеляції, щодо якої не заперечив засуджений ОСОБА_6 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, в апеляції не оспорюється.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України у разі, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті.

Як вбачається з вироку, визнавши винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, суд призначив йому покарання у виді арешту строком чотири місяці, визначивши початок строку відбуття покарання з 05.08.2011р.

Але ОСОБА_6 12.10.2011 року засуджений Франківським районним судом м. Львова за ст. 309 ч.2 КК України на два роки позбавлення волі. За даним вироком запобіжний захід у вигляді взяття під варту ОСОБА_6 був залишений без змін та визначено початок строку відбуття покарання з часу затримання його по даній справі, тобто, знову ж таки, з 05.08.2011р.

З матеріалів справи вбачається, що 05.08.2011р. ОСОБА_6 був затриманий Франківським РВ ГУМВСУ у Львівській області по підозрі у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст. 309 КК України /а.с. 115/, тобто у справі, що розглядалась Франківським районним судом м. Львова.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апеляції прокурора про необхідність призначення покарання з застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України.

З врахуванням викладеного, неправильним застосуванням кримінального закону, вирок суду підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 367 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити.

Вирок Залізничного районного суду м. Львова від 14 листопада 2011 року відносно засудженого ОСОБА_6 скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі суду.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній взяття під варту.

Головуючий:

Судді: