Провадження № 1-кс/161/4173/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 26 червня 2019 року,

за участю потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2024 року до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 надійшла скарга представника потерпілого ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 26 червня 2019 року.

Свою скаргу, доповнену вподальшому ОСОБА_4 , мотивують тим, що постанова слідчого є незаконна та необґрунтована, оскільки під час досудового розслідування слідчим не виконано ухвалу слідчого судді від 30 листопада 2018 року, та не допитано в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ). Разом з тим, допит ОСОБА_10 проведено з порушенням вимог ст. 104 КПК України. В порушення ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 лютого 2016 року внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань лише за ст. 365 КК України, за ст. 367 КК України відомості не вносились, та більше 8 років слідство не проводилось за цією кваліфікацією. Крім цього, не встановлено наявності тілесних ушкоджень, про які зазначає потерпілий ОСОБА_4 , а тому просили скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Заслухавши пояснення потерпілого та його представника, які підтримали подану скаргу з доповненнями, з підстав викладених у них та просили їх задовольнити, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні поданої скарги за безпідставністю, вказуючи, що досудове розслідування по даному провадженні проведено в повному обсязі, ухвали слідчих суддів виконано, тому підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження немає, оглянувши та дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

До повноважень слідчого судді у відповідності до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчий суддя при ухваленні рішення враховує, в тому числі, усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 07 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Зі змісту ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року у справі № 161/16376/18, якою востаннє задоволено скаргу потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_11 від 28 вересня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 22 березня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, та останню скасовано, і на яку посилається представник потерпілого слідує, що слідчим суддею встановлена необхідність допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 з приводу з`ясування всіх обставин справи та нових відомих їм відомостей в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 22 березня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

14 травня 2019 року на виконання вищевказаної ухвали слідчого судді проведено допит свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , однак, останні, як в свою чергу і ОСОБА_10 , посилаючись на ст. 63 Конституції України, відмовились від дачі свідчень.

26 червня 2019 року слідчим в ОВС СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_5 прийнято рішення про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 22 березня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку із відсутністю в діях працівників Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим, дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно до вимог ч. 6 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 22 березня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, слідчим під час проведення досудового розслідування по даному провадженні дотримано вимоги вказаного Закону, зокрема, після всебічного, повного і неупередженого з`ясування фактичних обставин події, які були предметом досудового розслідування, винесено законне і вмотивоване процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, проведено ряд можливих та необхідних слідчих та інших процесуальних дій. Окрім того, в повному обсязі виконано ухвали слідчих суддів Луцького міськрайонного суду Волинської області, в рамках кримінального провадження, які ставали підставою скасування попередніх рішень слідчого про закриття вказаного кримінального провадження.

В ході досудового розслідування витребувано інформацію щодо звернень ОСОБА_4 упродовж 2014 року до медичних закладів та перебування на лікуванні з приводу заподіяння йому тілесних ушкоджень працівниками Ківерцівського РВ, з якої вбачається наступне.

Із змісту відповідей Управління охорони здоров`я Волинської ОДА від 21.05.2018 №1820/15/2-18, Ківерцівського РТМО від 15.05.2018 №489/15-22/2-18 вбачається, що у 2014 році ОСОБА_4 до медичних закладів з приводу завданих йому тілесних ушкоджень не звертався і на амбулаторному і стаціонарному лікуванні із цього приводу не перебував.

Вказана обставина підтверджується також показаннями самого ОСОБА_4 який ствердив, що після протиправних, на його думку, дій працівників Ківерцівського РВ, за медичною допомогою він не звертався, що в свою чергу, унеможливило проведення судово-медичної експертизи, про яку зазначено в ухвалі слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 13 березня 2018 року.

Таким чином, факт заподіяння ОСОБА_4 істотної шкоди працівниками Ківерцівського РВ УМВС у Волинській області не знайшов свого об`єктивного підтвердження.

Крім цього, слідчий суддя звертає увагу, що з метою доказування факту, виду та розміру шкоди завданої ОСОБА_4 діями працівників Ківерцівського РВ УМВС у Волинській області, останньому направлялася слідчим письмова вимога за №17-783 вих. 17 від 17.09.2018, якою його зобов`язано надати до 24 вересня 2018 року у слідчий відділ прокуратури області повний розрахунок заподіяної йому шкоди, із долученням до цього розрахунку відповідних достовірних документів, які б могли підтверджувати вказану шкоду.

Проте, згаданий вище розрахунок із відповідними документами, які б підтверджували розмір зазначеної вище шкоди, ОСОБА_4 не надано.

Натомість, у відповіді на вказану вимогу слідчого від 24 вересня 2018 року, останній, на якому згідно вимог КПК України також лежить обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, послався на загальновідомі положення Конвенції, нормативних актів національного законодавства України та рішення у справах ЄСПЛ.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження, з врахуванням вищевказаних обставин є законним та обґрунтованим, оскільки при його прийнятті слідчим дотримано вимоги ст. 110 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що досудове розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню розпочате 22 березня 2016 року і закрито оскаржуваною постановою 26 червня 2019 року.

Як вказує скаржник, копію постанови про закриття кримінального провадження він не отримав.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Крім того, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Так, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_13 проти Іспанії" Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утриматися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В судовому засіданні ОСОБА_4 не зміг пояснити чому близько 5 років після скерування 03 вересня 2019 року заяви про надання можливості на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000058 від 22 березня 2016 року, не цікавився ані результатом розгляду вказаної заяви, ані проведенням слідчих дій в рамках останнього чи його результатом.

При цьому, ОСОБА_4 не зміг пояснити і тієї обставини, чому достовірно знаючи, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000058 від 22 березня 2016 року ведеться лише за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, хоча ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 лютого 2016 року зобов`язано уповноважених осіб внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 365 КК України та за ст. 367 КК України, впродовж 8 років не звертався з відповідними скаргами ні до прокурора, ні до слідчого судді.

Вищевказані обставини дають підстави зробити висновок, що потерпілий ОСОБА_4 недобросовісно користується належними йому процесуальними правами.

В свою чергу, слідчий суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі, й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 303-308, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 26 червня 2019 року - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 16 год. 00 хв. 05 вересня 2024 року.

Слідчий суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1