Дата документу 28.11.2024Справа № 554/701/24
Провадження № 1-в/554/264/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2024 р. м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , представника органу пробації ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 19.03.2024 р. за ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 19.03.2024 р., ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 185КК України до 5 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням, згідно ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки.

В поданні начальник сектору пробації м. Полтава Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_7 просить суд розглянути питання про приведення вироку відносно ОСОБА_6 у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року.

Подання мотивоване тим, згідно вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 19.03.2024 року, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, було вчинено ОСОБА_6 за 1 епізодом 24.11.2023. року, вказаним правопорушенням потерпілому завдано матеріального збитку на суму 331,67 грн., за 2 епізодом 01.12.2023 р. потерпілому завдано матеріального збитку на суму 465,00 грн.

Вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 19.03.2024 року набрав законної сили 22.04.2024 року. ОСОБА_6 перебуває на обліку в Шевченківському відділу пробації м. Полтави з 26.04.2024 року.

Разом з тим, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП. Враховуючи норми Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, а також вимоги ч.2 ст. 4, ч.1 ст. 5 КК України, вартість шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням, станом на день розгляду подання судом, не досягає межі вартості викраденого майна, з якої настає кримінальна відповідальність, а тому просить привести вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 19.03.2024 року відносно ОСОБА_6 у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року.

Представник органу пробації подання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд, розглянувши матеріали подання, заслухавши думку учасників процесу, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів подання вбачається, що вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 19.03.2024 року, ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням, згідно ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки.

Вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 19.03.2024 року набрав законної сили 22.04.2024 року. ОСОБА_6 перебуває на обліку в Шевченківському відділу пробації м. Полтави з 26.04.2024 року.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 вчинив за 1 епізодом 24.11.2023. року, вказаним правопорушенням потерпілому завдано матеріального збитку на суму 331,67 грн., за 2 епізодом 01.12.2023 р. потерпілому завдано матеріального збитку на суму 465,00 грн.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_6 злочину, ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 грн. (1342х2=2684).

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом?якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

В постанові ОП ККС ВС від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) зробила висновок, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв?язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно ч.2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Ураховуючи, те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_6 майна за 1 епізодом 24.11.2023. року, вказаним правопорушенням потерпілому завдано матеріального збитку на суму 331,67 грн., за 2 епізодом 01.12.2023 р. потерпілому завдано матеріального збитку на суму 465,00 грн., тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 грн., суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення подання представника сектору пробації та звільнення засудженого від призначеного судом покарання у зв?язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. ст. 2, 7, 9, 369-372, 537 ч.1 п.13, 539 КПК України, ст. ст. 3, 4, 5, ч.2 ст. 74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника сектору пробації м. Полтава Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 задовольнити.

Негайно звільнити засудженого ОСОБА_6 від призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 19.03.2024 року покарання за ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 7 /семи/ днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1