Справа № 354/2356/24
Провадження № 1-кс/354/404/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 року м. Яремче

Слідчий суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Яремче клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Яремчанського відділу Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Яремчанського відділу Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000167 від 25.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України із клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «УАЗ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , із ідентифікаційним номером ТЗ: НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 шляхом заборони вказаними вище особами та будь-якими іншими особами на його користування та відчуження в будь-який спосіб. Вказаний транспортний засіб передати на відповідальне зберігання ОСОБА_6 попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України - необхідність збереження арештованого майна та зобов`язання надати органу досудового розслідування на їх вимогу даний автомобіль для проведення слідчих (процесуальних) дій в рамках кримінального провадження №0000167 від 25.11.2024.

У судове засідання сліжчий СВ відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, подане клопотання підтримує та просив його задовольнити у повному обсязі, з наведених мотивів.

Власник майна ОСОБА_5 та особа у користуванні якої перебувало майно ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду клопотання повідомлялися належним чином, що у відповідності до ч.2 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступних мотивів.

Як вбачається із клопотання, слідчим відділенням відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області, на даний час, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000167 від 25.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України.

У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 24.11.2024 до відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області поступила заява від директора Яремчанського ліцею №1 ОСОБА_7 про те що, 23.11.2024, у вечірній час доби, невідомі особи, автомобілями пошкодили покриття футбольного поля стадіону та лавку для тренерів та запасних гравців, яке розташоване в АДРЕСА_3 .

25.11.2024 під час проведення огляду місця події виявлено факт пошкодження футбольного поля, а саме верхнього трав`янистого шару та грунту, а також на всій поверхі наявні сліди протекторів шин автомобіля направлених у різні напрямки. На поверхні бігових доріжок з усіх сторін наявні залишки трав`яного газону та грунту. Крім цього виявлено пошкоджене суддівське приміщення розміром 4х085 м.

Опитаний по даному факту ОСОБА_6 вказав, що 23.11.2024 близько 20:00 год. він приїхав автомобілем марки «УАЗ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на АЗС «Укрнафта» де зустрівся друзями, які також перебували на власних автомобілях. Того дня близько 22:00 год. вони вирішили поїхати на стадіон, який знаходиться на території Яремчанського ліцею №1, що за адресою: АДРЕСА_2 . Заїхавши на територію ліцею він направився у сторону стадіону, де виїхавши автомобілем на футбольне поле він здійснив занос автомобіля і робив це певний час (дрифтував) в наслідок чого пошкодив верхній шар трав`яного покриття.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля марки «УАЗ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого СВ ВП №1(м.Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 25.11.2024 автомобіль марки «УАЗ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , із ідентифікаційним номером ТЗ: НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 жителю АДРЕСА_1 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000167.

Органом досудового розслідування зазначено, що у матеріалах кримінального провадження №0000167 вбачається наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль «УАЗ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , має суттєве значення у даному кримінальному провадженні, оскільки є знаряддям вчинення злочину, а також те, що 25.11.2024 він визнаний речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, тому необхідно у встановленому законом порядку накласти на вказаний автомобіль арешт, з метою забезпечення збереження його як речового доказу.

У відповідності до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У частині першій ст.16 КПК України зазначено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зі змісту ст.132 КПК України вбачається, що вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчі судді зобов`язані: - сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діяти у межах і відповідно до вимог закону;- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів;- зважати, що незалежно від визначеного процесуальним законом суб`єкта ініціювання застосування заходів забезпечення обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Частиною третьою ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешт майна, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначено у ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною четвертою ст.174 КПК України встановлено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

За таких обставин, враховуючи те, що органом досудового розслідування доведено наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки «УАЗ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , із ідентифікаційним номером ТЗ: НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_5 та який перебував у користуванні ОСОБА_6 , використовувавсяостаннім як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, може зберігати на собі його сліди та містити інші відомості, які можуть бути використані у кримінальному провадженні №0000167 як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого слід задовольнити та накласти арешт на вказане майно у виді заборони на розпорядження та відчуження вказаного транспортного засобу, без накладення арешту в частині заборони на його використання, передавши вказаний транспортний засіб на відповідальне зберігання користувачу, з метою забезпечення збереження його як речового доказу та запобігання можливих наявних ризиків щодо пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення даного майна, що може негативно вплинути на дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, а відтак повноту та всебічність розслідування кримінального провадження.

Одночасно слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Яремчанського відділу Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167 від 25.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК Українина автомобіль марки «УАЗ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , із ідентифікаційним номером ТЗ: НОМЕР_2 власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_1 та який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 шляхом заборони на розпорядження та відчуження вказаного транспортного засобу без накладення арешту в частині заборони на використання даного транспортного засобу.

Автомобіль марки «УАЗ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , із ідентифікаційним номером ТЗ: НОМЕР_2 , передати на відповідальне зберігання особі у користуванні якої перебувало майно- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 та попередити користувача майна про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України - необхідність збереження арештованого майна та зобов`язання надати органу досудового розслідування на їх вимогу даний автомобіль для проведення слідчих (процесуальних) дій в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000167 від 25.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим СВ ВП №1 (м.Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Яремчанського відділу Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 .

Копію ухвали направити/вручити слідчому, прокурору, ОСОБА_5 (АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 ).

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_8