1-в/205/743/24
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про його звільнення від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 Кримінального кодексу України (далі КК),

ВСТАНОВИВ :

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення його від покарання у зв`язку з набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 року та декриміналізації вчиненого ним діяння.

В судове засідання прокурор, представник установи виконання покарань та засуджений не з`явились, що, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 Кримінального-процесуального кодексу України (далі КПК), не є перешкодою для розгляду подання у їх відсутність. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК.

Суд, вивчивши доводи клопотання засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.07.2022 року, яким він засуджений за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 4 ст. 70 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 02 травня 2022 року більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

При цьому, вироком Дніпровського апеляційного суду від 02.05.2022 ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Так, вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.07.2022 ОСОБА_3 визнано винуватим в тому, що він 04 квітня 2022 року в період часу з 11 години 00 хвилин до 12 годин 18 хвилин вчинив крадіжку грошових коштів та майна потерпілого ОСОБА_5 на загальну суму 3 250 гривень 22 копійки.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 02.05.2022 ОСОБА_3 визнано винуватим у тому, що він разом з іншим співучасником злочину, 31.03.2017 викрав майно потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 5 102 гривні 50 копійок, 08.03.2017 викрав майно потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму 18 425 гривень 50 копійок, 03.01.2017, разом з іншим співучасником злочину, викрав майно потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 17 123 гривні 17 копійок та потерпілого ОСОБА_9 на загальну суму 14 217 гривень 46 копійок.

На час, до якого відносяться діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_3 , положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховуючи правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суд, який мітиться у Постанові від 07.10.2024 року у справ № 278/1566/21, виходить з того, що Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2021 року в сумі 2481 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2022 році складала 1240,50 грн.

Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2022 році становила 2481 грн.

Разом з цим, вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_3 , згідно з вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.07.2022 складає 3250 гривень 22 копійки, тобто зазначена сума перевищує суми двох неоподаткованих мінімумів доході громадян, встановленої на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння, а тому матеріальних підстав для застосування Закону № 3886-ІХ у суду немає.

Аналогічно зазначеному, вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_3 , згідно з вироком Дніпровського апеляційного суду від 02.05.2022 складає 5 102 гривні 50 копійок, 18 425 гривень 50 копійок, 17 123 гривні 17 копійок та 14 217 гривень 46 копійок, в той час, як податкова соціальна пільга станом на 2017 рік складала 800 гривень, тобто зазначені суми явно перевищують суми двох неоподаткованих мінімумів доході громадян, встановленої на день вчинення засудженим інкримінованих йому діянь, що також унеможливлює застосування Закону № 3886-ІХ.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 185 КК та вартість викраденого ним майна перевищує два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення кримінальних правопорушень, суд доходить висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК, ст. 2, 372, 537-539 КПК, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про його звільнення від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1