13.08.2024
Справа № 642/4581/24
н/п 1-кс/642/2488/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , заявника - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, в режимі відеоконференції, скаргу заявника ОСОБА_4 , подану в порядку ст. 303 КПК України, в межах кримінального провадження №0000056 від 21.03.2024 року, за ч. 1 ст.366 КК України,-

встановив:

Заявник ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в межах кримінального провадження №0000056 від 21.03.2024 року, за ч. 1 ст.366 КК України, яка полягає не неналежному розгляді його клопотання від 26.07.2024 в порядку ст. 220 КПК України прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_3 ..

У поданому ним клопотанні він просив провести його допит та інших осіб у якості свідків. Натомість отримав лист від прокурора, у якому вказано, що його заява-клопотання не підлягає розгляду в порядку ст. 220 КПК України. Вважає, що його клопотання розглянуто з порушенням вимог ст. 220 КПК України, прокурором не прийнято процесуальне рішення, та такі дії порушують його права як іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Просив визнати дії прокурора протиправними та зобов`язати прокурора розглянути його клопотання відповідно до вимог ст. 220 КПК України та винести мотивовану постанову.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав, та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення вимог скарги заперечувала, та вказала що у вказаному кримінальному провадженні №0000056 ОСОБА_4 має статус заявника, та не має права звертатися із клопотаннями про проведення слідчих дій, про що йому було надано відповідь на його заяву.

Вислухавши доводи учасників справи, дослідивши скаргу та додані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Відповідно до п. 1.3 Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017, бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання, зокрема сторони захисту, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як вбачається зі змісту скарги та матеріалів справи, ОСОБА_4 26.07.2024 року направив до Харківської обласної прокуратури клопотання у кримінальному провадженні №0000056 від 21.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст.366 КК України. У надісланому клопотанні ОСОБА_4 просив провести його допит у якості свідка, та інших осіб зазначених у клопотання допитати у якості свідків, провести одночасний допит свідків, та повідомити яке остаточне рішення прийнято по вказаному кримінальному провадженні.

30.07.2024 року прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_3 надано відповідь ОСОБА_4 про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000056 від 21.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст.366 КК України здійснюється Другим слідчим відділом ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, та зазначено у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 має процесуальний статус заявника, внаслідок чого, з огляду на визначене законодавцем коло суб`єктів звернення з клопотанням під час досудового розслідування, строки та порядок його розгляду , який визначений ст. 220 КПК України, його заява-клопотання від 26.07.2024 року не підлягає розгляду в порядку ст. 220 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Згідно ч. 2 вказаної статті, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України прокурор, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ст. 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Як встановлено, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000056 від 21.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст.366 КК України має процесуальний статус заявника.

Заявником ОСОБА_4 поштою було направлено 26.07.2024 року клопотання прокурору Харківської обласної прокуратури про допит ОСОБА_4 у якості свідка та допит інших осіб у якості свідків, тобто про проведення слідчих дій.

Одним із видів слідчих дій є допит свідків (ст. 224 КПК України).

Статтею 60 КПК України визначено перелік прав, якими наділений заявник у кримінальному провадженні, серед яких, відсутнє право заявляти клопотання слідчому, дізнавачу або прокурору про проведення слідчих дій.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, про те що скарга не підлягає задоволенню, оскільки статус у кримінальному провадженні ОСОБА_4 як заявника, ст. 60 КПК України не передбачає права звернення до прокурора із клопотанням про проведення слідчих дій, та відповідно не має обов`язку у прокурора розглядати його клопотання у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дії; відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 60, 220, 303, 307, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1