Провадження № 1-кс/686/6097/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000234,

встановив:

18.07.2024 року прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , після усунення недоліків, визначених в ухвалі слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.07.2024 р., звернувся до слідчого судді з новим клопотанням про накладення арешту на майно, яке 28.06.2024 р., в ході проведення обшуків, було тимчасово вилучене, зокрема, на вилучені, під час проведення, у період часу з 13 год. 50 хв. по 15 год. 38 хв. 28.06.2024 р., обшуку у приміщенні ординаторської неврологічного відділення, розташованого на четвертому поверсі корпусу №3 КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР, що по вул.Пілотській, 1, у м.Хмельницькому, у ОСОБА_4 : належні останній мобільний телефон «Iphone 15 PRO», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 , та 300 доларів США (3 купюри, номіналом по 100 доларів кожна (серійні номери: PL 94620799 P, PL 94620798 P, LG 25320810 А)); належні КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР копії журналу руху хворих, копії журналу обліку процедур, медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_5 , медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_5 , а також на вилучені, під час проведення, у період часу з 13 год. 55 хв. по 15 год. 00 хв. 28.06.2024 р., обшуку за місцем роботи ОСОБА_4 - у кабінеті №14 поліклініки КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР, що по вул.Пілотській, 1, у м.Хмельницькому, у ОСОБА_6 : журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів та ?зошит з написом «ВЛК, невролог».

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що «25.04.2024 року до СУ ГУНП в Хмельницькій області з УСБУ у Хмельницькій області надійшло повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, із заявою ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення. Відповідно до вказаних матеріалів, ОСОБА_7 , завідуючий травматологічним відділенням КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня», діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, 22.04.2024 року, вимагав у ОСОБА_5 неправомірну вигоду, в сумі 12 000 доларів США, за здійснення впливу на службових осіб КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР щодо виготовлення медичних документів, які стануть підставою надання ОСОБА_5 ІІІ групи інвалідності, та на членів і голову Хмельницької обласної МСЕК, щодо прийняття рішення про надання останньому ІІІ групи інвалідності. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000234 від 25.04.2024, за ч.3 ст.369-2 КК України.

22.04.2024 ОСОБА_5 , у зв`язку з постійними болями в районі хребта після отриманої травми, з метою отримання інформації про процедуру направлення на МСЕК для отримання групи інвалідності, звернувся до завідувача травматологічним відділенням КНП Старокостянтинівської багатопрофільної лікарні ОСОБА_7 . Цього ж дня, в ході зустрічі з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , перебуваючи на другому поверсі КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня», за адресою: м.Старокостянтинів, вул.Захисників України, 47, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повідомив ОСОБА_5 , що він, використовуючи свої зв`язки та маючи можливість впливу на голову Хмельницької обласної МСЕК, посприяє у оформленні медичних документів щодо стану здоров`я ОСОБА_5 , отримання направлення на МСЕК та подальшого надання ОСОБА_5 . ІІІ групи інвалідності, за умови передачі йому неправомірної вигоди, у вигляді грошових коштів, у сумі 12000 доларів США, за вплив на голову Хмельницької обласної МСЕК, а у іншому випадку, отримання направлення до Хмельницької обласної МСЕК та оформлення групи інвалідності ОСОБА_5 прийнято не буде, на що ОСОБА_5 вимушено погодився. Надалі, 14.05.2024 ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні «Гіпсувальні» КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня», що за адресою: м.Старокостянтинів, вул.Захисників України, 47, близько 14 год., після повідомлення ОСОБА_7 про те, що з 06.06.2024 терміном 10 днів ОСОБА_5 буде перебувати на стаціонарному лікуванні у КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР терміном 10 днів, без фактичного перебування у лікарні та проходження лікування, передав на вимогу ОСОБА_7 частину неправомірної вигоди, в сумі 2 000 доларів США, за вплив на голову Хмельницької обласної МСЕК щодо надання ОСОБА_5 . І ІІ групи інвалідності, та вказав, що решту 2 000 доларів США передасть ОСОБА_7 06.06.2024, оскільки вказана сума коштів для нього є значна. В ході вказаної розмови ОСОБА_7 повідомив, що кошти необхідно буде надати йому до виготовлення документів, в іншому разі, документи виготовляти ніхто не буде, на що ОСОБА_5 вимушено погодився. 06.06.2024 ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні «Гіпсувальні» КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня», що за адресою:м.Старокостянтинів, вул.Захисників України, 47, близько 12 год., під час зустрічі із ОСОБА_5 , повідомив останньому, що на даний час частину неправомірної вигоди, в сумі 2 000 доларів США, йому надавати не потрібно, а 16-17.06.2024 необхідно буде передати другу частину неправомірної вигоди в сумі 10 000 доларів США. В подальшому, 12.06.2024 близько 12 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні «Гіпсувальні» КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня», що за адресою: м.Старокостянтинів, вул. Захисників України, 47, повідомив ОСОБА_5 , що йому необхідно буде поїхати в КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР, з метою оформлення документів для перебування останнього на стаціонарному лікуванні. Так, 17.06.2024 ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 про необхідність з`явитись до лікаря невропатолога КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР ОСОБА_4 , з метою огляду останнього та підготовки необхідних документів для подальшого оформлення ОСОБА_5 на стаціонарне лікування. У зв`язку з чим, цього ж дня, близько 10 год. 17 хв. ОСОБА_7 , разом із ОСОБА_5 , на автомобілі ОСОБА_7 «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_4 , направились до м. Хмельницький до КНП «Хмельницька обласна лікарня». Під час поїздки, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 про необхідність зателефонувати до лікаря невропатолога ОСОБА_4 та повідомити, що він від ОСОБА_8 , тобто, ОСОБА_9 , що ОСОБА_5 і зробив. В подальшому, ОСОБА_5 близько 11 год. 15 хв. прибув до кабінету ОСОБА_4 , що розташований у корпусі № 3 КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР, де ОСОБА_4 повідомила останньому про необхідність пройти ЕКГ та огляд лікарів кардіолога, окуліста та ортопеда, з метою оформлення ОСОБА_5 на стаціонарне лікування до КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР. Після цього, близько 12:26 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у коридорі КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР, повідомив ОСОБА_5 про необхідність надання ОСОБА_4 коштів, в сумі 400 доларів США, за виготовлення нею документів, які стануть підставою надання йому ІІ групи інвалідності. Окрім того, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 , що після виготовлення документів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 має передати йому решту неправомірної вигоди в сумі 10 000 доларів США. Так, 26.06.2024 ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_10 та повідомив про необхідність передачі йому другої частини неправомірної вигоди 28.06.2024. 28.06.2024 ОСОБА_5 , виконуючи попередню домовленість з ОСОБА_7 , близько 13 год. 40 хв. прибув до кабінету №7 поліклініки КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня» та, за вказівкою ОСОБА_7 , пройшовши до приміщення «Перев`язочної», на вимогу останнього передав йому неправомірну вигоду, в сумі 10 000 доларів США, за вплив на голову Хмельницької обласної МСЕК, який, відповідно до підпункту «в» пункту 1 ч.1 ст.3 ЗУ «Запобігання корупції», уповноважений на виконання функцій держави, щодо надання ОСОБА_5 ІІ групи інвалідності. Після отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_7 був затриманий працівниками правоохоронних органів у кабінеті №7 лікаря травматолога КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня».

Так, за місцем роботи невропатолога ОСОБА_4 , у приміщенні ординаторської неврологічного відділення, яке розташоване на четвертому поверсі у належній Хмельницькій обласній раді будівлі корпусу №3 КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР, що по вул.Пілотській, 1, у м.Хмельницькому, на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду 28.06.2024 року, в період часу з 13:50 год. по 15:38 год., проведено санкціонований обшук, під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Iphone 15 PRO», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 та має значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки може містити телефоні розмови та листування між фігурантами кримінального провадження; 300 доларів США (купюри номіналом по 100 доларів кожна, з серійними номерами: PL 94620799 P, PL 94620798 P, LG 25320810 А), як кошти, здобуті злочинним шляхом; медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_5 , медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_5 , копії журналу руху хворих, копії журналу обліку процедур, як документи, що мають значення речового доказу, оскільки підтверджують факт «фіктивного лікування» ОСОБА_5 , для подальшого направлення вказаних медичних документів до Хмельницького обласного МСЕК.

Також, за місцем роботи невропатолога ОСОБА_4 , у її робочому кабінеті №14, що розташований у належній Хмельницькій обласній раді будівлі поліклініки КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР, що по вул.Пілотській, 1, у м.Хмельницькому, на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду 28.06.2024 року, в період часу з 13:55 год. по 15:00 год., проведено санкціонований обшук, під час якого виявлено та вилучено посадову інструкції лікаря невропатолога, журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів та зошит з написом «ВЛК, невролог», як документи, які мають значення речового доказу, оскільки підтверджують факт реєстрації на лікування ОСОБА_5 .

Так, 29.06.2024 року, постановою слідчого, мобільний телефон «Iphone 15 PRO», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 , медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_5 , медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_5 , копії журналу руху хворих, копії журналу обліку процедур, журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів, зошит з написом «ВЛК, невролог», 300 доларів США, номіналом по 100 доларів кожна (серійні номери: PL 94620799 P, PL 94620798 P, LG 25320810 А), визнано речовими доказами.

Так, мобільний телефон ОСОБА_4 «Iphone 15 PRO», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 , визнано речовим доказом оскільки на ньому можуть міститись телефоні розмови та листування між фігурантами кримінального провадження та заявником. Медичну документацію, а саме: медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_5 , копії журналу руху хворих, копії журналу обліку процедур, визнано речовим доказом, оскільки вони підтверджують факт «фіктивного лікування» ОСОБА_5 , для подальшого направлення вказаних медичних документів до Хмельницького обласного МСЕК.

Грошові кошти, в сумі 300 доларів США, номіналом по 100 доларів кожна, серійними номерами PL 94620799 P, PL 94620798 P, LG 25320810 А, визнано речовими доказами, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту вимагання неправомірної вигоди у заявника ОСОБА_5 .

Враховуючи вищевикладене, є необхідність у накладенні на вищевказані речі арешту, з метою запобіганню можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження такого майна.»

Прокурор, власники майна та їх представники, в судове засідання не з`явились, що, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000234, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово зазначав, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном, має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»).

Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.

Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).

В пункті 86 Рішення ЄСПЛ у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року зазначено, що судом враховується також якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра що до вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Арешт майна, відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, є одним із заходів кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України, вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Ч.1 ст.173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Отже, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження арешту майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження можливого вчинення особою кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак, вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати вид обмеження, з метою уникнення негативних наслідків.

Встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000234 від 25.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Як вбачається з наданих матеріалів, частина майна, на яке, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт прокурор, було тимчасово вилучене 28.06.2024 р. в ході проведення двох обшуків, а саме: належні КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР копії журналу руху хворих, копії журналу обліку процедур, медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_5 , медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_5 , належний ОСОБА_4 телефон «Iphone 15 PRO», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 , які були вилучені у останньої, під час проведення, у період часу з 13 год. 50 хв. по 15 год. 38 хв. 28.06.2024 р., обшуку у приміщенні ординаторської неврологічного відділення, розташованого на четвертому поверсі корпусу №3 КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР, що по вул.Пілотській, 1, у м.Хмельницькому; належні КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів та ?зошит з написом «ВЛК, невролог», які були вилучені у ОСОБА_6 під час проведення, у період часу з 13 год. 55 хв. по 15 год. 00 хв. 28.06.2024 р., обшуку за місцем роботи ОСОБА_4 - у кабінеті №14 поліклініки КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР, що по вул.Пілотській, 1, у м.Хмельницькому. Вказана річ та документи, на які просить накласти арешт прокурор, відповідають критеріям речових доказів, відповідно до ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав і підозр вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому, ці документи та мобільний телефон 29.06.2024 р., постановою слідчого, було визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Слідчим суддею відхиляються висловленні у письмовому запереченні аргументи представника третьої особи ОСОБА_11 , щодо того, що прокурором пропущений строк на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт вилученого під час обшуку майна. Так, 05.07.2024 р. до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання, відправлене прокурором за допомогою поштового зв`язку 29.06.2024 р., про накладення арешту на майно, в тому числі й на те, яке 28.06.2024 р., під час проведення вищезазначеного обшуку було вилучено у ОСОБА_4 , однак це клопотання прокурора ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.07.2024 р. було повернуто прокурору, із встановленням строку в 72 години для усунення недоліків. Вказана ухвала слідчого судді від 08.07.2024 р. прокурором була отримана 16.07.2024 р. Після усунення відповідних недоліків, прокурором 18.07.2024 р. було подане нове клопотання (судове засідання з розгляду якого 19.07.2024 р. було відкладено, за клопотанням ОСОБА_4 , на 22.07.2024 р.), тобто строки, передбачені ст.ст.171, 172 КПК України, на звернення до слідчого судді із відповідним клопотанням про арешт майна, прокурором були дотриманні та не пропущенні.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Враховуючи вказані обставини, і те, що у кримінальному провадженні ще не проведено необхідні слідчі дії з означеними документами та мобільним телефоном (огляди та експертні дослідження), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, клопотання прокурора, в частині накладення арешту на вищевказані предмети (документи та мобільний телефон із сім карткою), є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження, а також, з метою забезпечення проведення відповідних експертних досліджень, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права відчуження та розпорядження, на майно, яке 28.06.2024 р., в ході проведення обшуків, було тимчасово вилучене, зокрема, на вилучені, під час проведення, у період часу з 13 год. 50 хв. по 15 год. 38 хв. 28.06.2024 р., обшуку у приміщенні ординаторської неврологічного відділення, розташованого на четвертому поверсі корпусу №3 КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР, що по АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 : належний останній мобільний телефон «Iphone 15 PRO», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 ; належні КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР копії журналу руху хворих, копії журналу обліку процедур, медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_5 , медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_5 , а також на вилучені, під час проведення, у період часу з 13 год. 55 хв. по 15 год. 00 хв. 28.06.2024 р., обшуку за місцем роботи ОСОБА_4 - у кабінеті №14 поліклініки КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР, що по вул.Пілотській, 1, у м.Хмельницькому, у ОСОБА_6 : журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів та ?зошит з написом «ВЛК, невролог».

На даному етапі кримінального провадження не надано доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власників та володільців майна, з метою забезпечення кримінального провадження. Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження речових доказів та може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

Разом з тим, не підлягає задоволенню подане прокурором клопотання в частині накладення арешту на вилучені 28.06.2024 р., під час проведення зазначеного обшуку, у ОСОБА_4 грошові кошти, в сумі 300 доларів США (3 купюри, номіналом по 100 доларів кожна (серійні номери: PL 94620799 P, PL 94620798 P, LG 25320810 А)), які 29.06.2024 р., постановою слідчого, були визнані речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні. Так, прокурор аргументує своє клопотання про накладення арешту на зазначені речі саме необхідністю збереження вказаних речових доказів, оскільки, за твердженням прокурора, вилучені у ОСОБА_4 грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом, однак, будь-яких підтверджуючих вказану обставину відомостей, прокурором до клопотання долучено не було. Слідчий суддя звертає увагу й на ту обставину, що у кримінальному провадженні №0000234 не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення власнику зазначеного майна - ОСОБА_4 , що могло б свідчити про існування підстав вважати, що її грошові кошти могли бути набуті кримінально протиправним шляхом. Не свідчать матеріали кримінального провадження й про те, що вищевказані грошові кошти містять у собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Окрім того, незважаючи на наявність означеної постанови слідчого від 29.06.2024 р. про визнання майна речовими доказами, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення в своєму клопотанні не доведено наявності достатніх підстав вважати, що вилучені у ОСОБА_4 грошові кошти, на теперішній час, містять ознаки речових доказів саме в означеному кримінальному провадженні. Тобто, в даному випадку відсутні підстави вважати, що вищеозначені, вилучені у ОСОБА_4 грошові кошти, в сумі 300 доларів США, в розумінні ст.98 КК України, мають будь-яке відношення до кримінального провадження №0000234. Зокрема, прокурором у клопотанні жодним чином не доведено, що грошові кошти, дозвіл на відшукання яких не було надано в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, окрім того, належні ОСОБА_4 грошові кошти не є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, відсутні й підтверджуючі відомості, що вказане майно було набуте кримінально протиправним шляхом. Тобто, належні ОСОБА_4 грошові кошти не відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, які б давали підстави тимчасово вилучати певне майно, а отже стороною обвинувачення не доведено, що були наявні правові підстави для вилучення вказаного майна, дозвіл на відшукання та вилучення якого під час обшуку, слідчим суддею не надавався. Саме по собі, фактично голослівне твердження прокурора про те, що грошові кошти ОСОБА_4 зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, не можуть свідчити про те, що ці грошові кошти були здобуті злочинним шляхом. Тому, правові підстави для накладення арешту на належні третій особі ОСОБА_4 грошові кошти, в сумі 300 доларів США, на сьогоднішній день, відсутні. Твердження сторони обвинувачення про необхідність такого арешту, з метою збереження речових доказів, не знайшло підтвердження під час дослідження матеріалів, якими обґрунтовані доводи клопотання, оскільки не доведено, що вказані грошові кошти мають значення та будь-яке відношення до факту можливого вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, відповідно, що вони дійсно являються тими доказами, необхідність у збереженні яких наявна у кримінальному провадженні №0000234. Також, стороною обвинувачення не представлено доказів того, що для забезпечення виконання завдань кримінального провадження необхідно накласти арешт саме на вищеозначені, вилученні у ОСОБА_4 , грошові кошти.

Слідчий суддя не вбачає підстав, для повторного повернення прокурору, в порядку ч.3 ст.172 КПК України, поданого ним клопотання, оскільки це клопотання слідчим суддею поверталось прокурору для усунення недоліків, окрім іншого, й з підстав ненадання прокурором доказів на підтвердження фактів наявності підозри, повідомленої саме власнику майна, обґрунтованості цієї підозри та на підтвердження факту того, що вилучені, в ході проведення обшуку, на той момент у третьої особи, кошти здобуті злочинним шляхом, проте, такі докази до клопотання прокурором долучені не були, що свідчить про те, що такі докази у прокурора фізично відсутні, відсутні такі докази й у матеріалах кримінального провадження. Крім того, повторне повернення клопотання про арешт майна, яке 28.06.2024 р., фактично безпідставно, було тимчасово вилучене, призведе до невиправданого втручання у конвенційне право особи на мирне володіння належним їй майном, яке має бути негайно повернено володільцю.

До того ж, в даному випадку, обставини можливого вчинення кримінального правопорушення можливо встановити без накладення арешту на належні ОСОБА_4 грошові кошти. Тому, в даному випадку такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна і завданнями цього кримінального провадження. Отже, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права відчуження та розпорядження, на майно, яке 28.06.2024 р., в ході проведення обшуків, було тимчасово вилучене, зокрема, на вилучені, під час проведення, у період часу з 13 год. 50 хв. по 15 год. 38 хв. 28.06.2024 р., обшуку у приміщенні ординаторської неврологічного відділення, розташованого на четвертому поверсі корпусу №3 КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР, що по АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 : належний останній мобільний телефон «Iphone 15 PRO», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 ; належні КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР копії журналу руху хворих, копії журналу обліку процедур, медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_5 , медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_5 , а також на вилучені, під час проведення, у період часу з 13 год. 55 хв. по 15 год. 00 хв. 28.06.2024 р., обшуку за місцем роботи ОСОБА_4 - у кабінеті №14 поліклініки КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР, що по вул.Пілотській, 1, у м.Хмельницькому, у ОСОБА_6 : журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів та ?зошит з написом «ВЛК, невролог»..

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя