КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/4999/2024 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2024 року у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру від 07 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0000352 від 11 жовтня 2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 305, частиною третьою статті 311 КК України, - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення скарги на повідомлення про підозру.

Уважає, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а тому підлягає скасуванню.

У мотивування скарги зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 07 березня 2024 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 305, частиною третьою статті 311 КК України, вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.

Зауважує, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що з матеріалів кримінального провадження та з самої підозри неможливо встановити причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_7 та кваліфікацією кримінального правопорушення саме за статтею 305 КК України, оскільки надані стороною обвинувачення докази на обґрунтування підозри щодо інкримінованої статті 305 КК України не є переконливими, не узгоджуються між собою та не є достатніми для висновку щодо ймовірного вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 305 КК України, та обґрунтованості підозри тією мірою, яка обумовлює здійснення подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні або висунення звинувачення.

Також посилається на те, що під час проведення обшуків не було віднайдено наркотичних засобів чи психотропних речовин на об`єкті, який пов`язують саме з ОСОБА_7 .

Звертає увагу на те, що слідчий суддя залишив поза увагою те, що з наявної підозри неможливо встановити які факти та відомості могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 311 КК України, а також проігнорував, що з наведених в підозрі дій громадянина ОСОБА_7 неможливо встановити ні об`єктивну, ні суб`єктивну сторону інкримінованих останньому кримінальних правопорушень.

Зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 сформульовано суперечливо та некоректно, без зазначення який саме закон був порушений та які саме дії становлять склад кримінальних правопорушень, що створює серйозні перешкоди для реалізації ОСОБА_7 свого права на захист. Фактично, само по собі формулювання та трактування дій ОСОБА_7 у відповідності до Кримінального закону України не відповідає процесуальному заключенню, наведеному у вищевказаному повідомленні про підозру, а вказане процесуальне заключення, у свою чергу, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

13 серпня 2024 року від прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 до суду надійшов лист, в якому останній зазначає, що на даний час обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000352 від 11 жовтня 2021 року направлено до суду, а 12 липня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру, а тому повідомлення ОСОБА_7 про підозру від 07 березня 2024 року не є чинним.

Прокурор, підозрюваний та його захисник, будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, будь-яких клопотань про відкладення розгляду провадження не направили.

Враховуючи наведене та вимоги частини четвертої статті 405 КПК України, колегією суддів вирішено проводити судове засідання у відсутність вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000352 від 11 жовтня 2021 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 305, частиною третьою статті 311 КК України.

07 березня 2024 року старшим слідчим в ОВС третього відділу першого управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_13, в межах кримінального провадження №0000352 від 11 жовтня 2021 року повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 305, частиною третьою статті 311 КК України.

21 червня 2024 року захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив скасувати повідомлення про підозру від 07 березня 2024 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 305, частиною третьою статті 311 КК України, складену старшим слідчим в ОВС третього відділу першого управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000352 від 11 жовтня 2021 року, погоджену прокурором другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_13. Зобов`язати старшого слідчого в ОВС третього відділу першого управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_10 та/або уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000352 від 11 жовтня 2021 року внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про скасування повідомлення про підозру від 07 березня 2024 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 305, частиною третьою статті 311 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2024 року у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру від 07 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0000352 від 11 жовтня 2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 305, частиною третьою статті 311 КК України, - відмовлено.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги слідчий суддя виходив з того, що повідомлення про підозру відповідає вимогам КПК України, а наведення у підозрі змісту підозри, правової кваліфікації кримінального правопорушення, у межах якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру, не може розцінюватись як порушення принципу презумпції невинуватості.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Згідно пункту 10 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень пункту 10 частини першої статті 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання під час повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам статті 277 КПК України.

Відповідно до статті 277 КПК України повідомлення про підозру має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як убачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 07 березня 2024 рокуу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 305, частиною третьою статті 311 КК України, у кримінальному провадженні №0000352 від 11 жовтня 2021 року, за формою та змістом відповідає вимогам статті 277 КПК України та містить усі передбачені вказаною статтею відомості, у тому числі зміст підозри, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , із зазначенням часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Роз`яснено процесуальні права та обов`язки, передбачені статтею 42 КПК України.

Підстав для висновку про недотримання органом досудового розслідування вимог, визначених Главою 22 КПК України, під час складення повідомлення про підозру та порядку його вручення, колегія суддів не вбачає.

Аргументи скарги захисника про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 07 березня 2024 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 305, частиною третьою статті 311 КК України, вимогам кримінального процесуального закону не відповідає; з матеріалів кримінального провадження та з самої підозри неможливо встановити причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_7 та кваліфікацією кримінального правопорушення саме за статтею 305 КК України, оскільки надані стороною обвинувачення докази на обґрунтування підозри щодо інкримінованої статті 305 КК України не є переконливими, не узгоджуються між собою та не є достатніми для висновку щодо ймовірного вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 305 КК України, та обґрунтованості підозри тією мірою, яка обумовлює здійснення подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні або висунення звинувачення; під час проведення обшуків не було віднайдено наркотичних засобів чи психотропних речовин на об`єкті, який пов`язують саме з ОСОБА_7 ; з наявної підозри неможливо встановити які факти та відомості могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 311 КК України, а також з наведених в підозрі дій громадянина ОСОБА_7 неможливо встановити ні об`єктивну, ні суб`єктивну сторону інкримінованих останньому кримінальних правопорушень; повідомлення про підозру сформульовано суперечливо та некоректно, без зазначення який саме закон був порушений та які саме дії становлять склад кримінальних правопорушень, що створює серйозні перешкоди для реалізації ОСОБА_7 свого права на захист, а саме по собі формулювання та трактування дій ОСОБА_7 у відповідності до Кримінального закону України не відповідає процесуальному заключенню, наведеному у вищевказаному повідомленні про підозру, а вказане процесуальне заключення, у свою чергу, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, фактично зведені до оцінки належності та допустимості зібраних у справі доказів, питань доведеності винуватості підозрюваного, наявності у його діях складу інкримінованих йому злочинів.

Однак, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Так, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень статті 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень пункту 10 частини першої статті 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

У відповідності до змісту статті 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності таких доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В апеляційній скарзі не наведено та під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено даних про порушення стороною обвинувачення вимог статей 276-278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 07 березня 2024 року, які б слугували підставою для її скасування.

Інші наведені у скарзі доводи висновків слідчого судді не спростовують.

Окрім того, матеріалами кримінального провадження встановлено, що 12 липня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 27, частиною третьою статті 305, частиною третьою статті 27, частиною третьою статті 305, частиною третьою статті 311, частиною другою статті 307 КК України.

Також відповідно до пункту 3 частини другої статті 283 КПК України направлено для розгляду по суті обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000352 від 11 жовтня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_11 за частиною третьою статті 305, частиною третьою статті 311, частиною другою статті 307 КК України, ОСОБА_12 за частиною третьою статті 305, частиною третьою статті 311 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, перевіркою матеріалів судового провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4