Справа № 646/5479/23
Провадження № 1-кп/646/285/2024
У Х В А Л А

іменем України

17.10.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

та обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000640 від 13.06.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, не одруженого, судимого 13.05.2017 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України іспитовий строк 2 роки, 08.11.2018 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років 2 місяців обмеження волі, 22.06.2020 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, ухвалою Харківського апеляційного суду від 03.06.2021 року змінено вирок та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк призначеного покарання, зараховано відбуте за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.11.2018 року у період з 26.02.2019 року по 26.04.2021 року, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000640 від 13.06.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185КК України.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в чиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185КК України, при наступних обставинах.

ОСОБА_4 , 13.06.2023 року приблизно о 18 год. 27 хв., перебуваючи в районі домоволодіння АДРЕСА_1 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи умисно, таємно, повторно, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю господарів та сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переліз через цілісний цегляний паркан, яким огороджене приватне домоволодіння АДРЕСА_1 та підійшовши до вхідних дверей у вищевказаний будинок, застосовуючи фізичну силу, відчинив їх та проник у житло, в якому знаходилось майно ОСОБА_5 . Перебуваючи всередині будинку, ОСОБА_4 відшукав масляний обігрівач ТМ «VES», моделі «RG12SX», білого кольору, вартістю 1152 грн. 00 коп., належний ОСОБА_6 , з яким вийшов з будинку, після чого з викраденим майном намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення, однак, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, через те, що був зупинений перехожими.

Крім того, ОСОБА_4 приблизно о 12 год. 00 хв. з 01.07.2023 року по 09.07.2023 року, більш точної дати не встановлено, перебуваючи районі домоволодіння АДРЕСА_1 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи в умовах воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», продовженого до теперішнього часу, діючи умисно, таємно, повторно із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю господарів та сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переліз через цілісний цегляний паркан, яким огороджене приватне домоволодіння АДРЕСА_1 та підійшовши до вхідних дверей у вищевказаний будинок, застосовуючи фізичну силу, відчинив їх та проник у житло, в якому знаходилось майно ОСОБА_7 .

Перебуваючи всередині будинку, ОСОБА_4 відшукав в одній із кімнат радіатор на 10 секцій, який належить ОСОБА_7 та матеріальної цінності для неї не має, а також конвекційний-обігрівач «Rotex», моделі «turbo RCX201-H», білого кольору, вартістю 1387 грн. 00 коп., належний ОСОБА_7 , з яким вийшов з будинку, підійшов до паркану та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, перекинув вищевказане майно через паркан, після чого сам переліз та з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 1387 грн. 00 коп.

А також, ОСОБА_4 приблизно о 15 год. 00 хв. з 17.07.2023 року по 27.07.2023 року, більш точної дати не встановлено, перебуваючи в районі домоволодіння АДРЕСА_1 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи в умовах воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», продовженого до теперішнього часу, діючи умисно, таємно, повторно із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю господарів та сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переліз через цілісний цегляний паркан, яким огороджене приватне домоволодіння АДРЕСА_1 та підійшовши до вхідних дверей у вищевказаний будинок, застосовуючи фізичну силу, відчинив їх та проник у житло, в якому знаходилось майно ОСОБА_7 .

Перебуваючи всередині будинку, ОСОБА_4 відшукав в кухонній кімнаті індукційну плиту ТМ «Mirta», моделі «ІР-8915», чорного кольору, вартістю 703 грн. 00 коп. та електродвигун від холодильника ТМ «Vestfrost», моделі «CW278W», вартістю 2077 грн. 00 коп., належні ОСОБА_7 , з якими вийшов з будинку, підійшов до паркану та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, перекинув вищевказане майно через паркан, після чого сам переліз та з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 2789 грн. 00 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засідання заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього за епізодами від 13.06.2023 року та від 01.07.2023 року, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння. При цьому обвинувачений зазначив, що йому зрозуміла суть закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти заявленого обвинуваченим клопотання та вважала за доцільне закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України за епізодами від 13.06.2023 року та від 01.07.2023 року, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце його проведення завчасно та належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Суд, вислухавши думку з`явившихся учасників судового розгляду та перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Частина 1 ст. 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, зокрема, бути негайно і детально поінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться, законність, верховенство права, забезпечення права на захист.

Частиною 6 ст. 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ст. 5 КК України. Так ч. 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Законом України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема викладено у новій редакції ст. 51 КУпАП. З огляду на внесені зміни дрібним викраденням чужого майна вважається викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. У 2023 році сума одного неоподаткованого мінімуму для адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень становила 1342 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» слідує, що у 2023 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 року на рівні 2684 грн. 00 коп.

Таким чином внесені Законом України від 18.07.2024 року № 3886-IX зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і Закон має зворотну дію у часі.

Вартість майна, згідно обвинувального акту в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України за епізодами викрадення майна 13.06.2023 року у потерпілої ОСОБА_5 , складає 1152 грн. 00 коп., а також за епізодами з 01.07.2023 року до 09.07.2023 року викрадення майна у потерпілої ОСОБА_7 , складає 1387 грн. 00 коп., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2023 рік.

Вимогами п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 4 ст. 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує. За відсутності згоди підозрюваного кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених главою 36-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Зважаючи на те, що обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження в частині обвинувачення за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України за вищевказаними епізодами, розуміє наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає за необхідне закрити кримінальне провадження в цій частині.

Цивільний позов в цій частині обвинувачення не заявлявся.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) у відповідності з вимогами ст. 124 КПК України з обвинуваченого стягненню не підлягають та відносяться на рахунок держави.

Підстав для закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодом з 17.07.2023 року до 27.07.2023 року крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_7 судом не встановлено, а тому суд продовжує судовий розгляд кримінального провадження в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 369 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження відносно нього за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження за № 0000640 від 13.06.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України за епізодами від 13.06.2023 року та від 01.07.2023 року - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/13172-ТВ від 14.07.2023 року у сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість ) грн. 00 коп. та витрати на проведення судової експертизи № СЕ-19/119-23/11040-ТВ від 10.08.2023 року у сумі 717 (сімсот сімнадцять) грн. 00 коп. віднести за рахунок держави.

Речові докази - конвекційний обігрівач ТМ «Rotex» turbo RCX201-H, потужністю 2000 Вт, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - вважати повернутим законному володільцю; електричну батарею ТМ «VES», моделі RG12SX» білого кольору, переданої на зберігання до камери речових доказів ВП № 1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області - повернути законному володільцю; фото, на якому зображена коробка від обігрівачу ТМ «Rotex» turbo RCX201-H, потужністю 2000 Вт, товарний чек на 1 арк., наданий потерпілою ОСОБА_5 , приєднані до матеріалів кримінального провадження - повернути законному володільцю.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.08.2023 року на конвекційний обігрівач ТМ «Rotex» turbo RCX201-H, потужністю 2000 Вт та ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.06.2023 року на електричну батарею ТМ «VES», моделі RG12SX» білого кольору - скасувати.

Матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направити до ВП №1 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Продовжити розгляд кримінального провадження за № 0000640 від 13.06.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом від 17.07.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чевонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя