Єдиний унікальний номер 205/6323/23
1-кп/205/292/24
У Х В А Л А

10 жовтня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000774 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоний Маяк Бериславського району Херсонської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, розлученого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 09.02.2023 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурором ОСОБА_4 було подано клопотання про продвження до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризиками переховування ОСОБА_3 від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначається, що ОСОБА_3 під загрозою застосування покарання за злочин може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що утворює ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Даний ризик обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, розлучений, на утриманні дітей не має, не має постійного офіційного місця роботи, тобто відсутні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем мешкання та від вчинення дій, передбачених зазначено статтею.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене, може незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, як шляхом вмовлянь так і шляхом погроз застосування щодо них насильства з метою зміни ними своїх показів в суді, або навіть ухилення від явки до суду, оскільки вони особисто знайомі, ОСОБА_3 відоме місце мешкання потерпілого та свідка. Про існування даного ризику також вказує насильницький характер кримінального правопорушення, а тому повторне застосування насильства є цілком не виключеним.

Враховуючи всі вище вказані обставини, прокурор вважає, що існують дані про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що застосування до ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, не призведе до здійснення ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Відносно ОСОБА_3 раніше в даному кримінальному провадженні вже застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, після спливу дії якого ОСОБА_3 порушив свої обов`язки та не з`явився до суду без поважної на то причини.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти клопотання прокурора, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання його матері.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, просив обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність у обвинуваченого ОСОБА_3 постійного місця проживання та соціальних зв`язків.

Суд, вивчивши доводи прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думки сторін, приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та знаходить його таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд, за наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня його застосування.

Враховуючи неможливість до спливу строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд, керуючись зазначеними нормами процесуального права, зобов`язаний розглянути та вирішити питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини визначені в зазначеній статті.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 знаходиться на стадії судового розгляду, метою якого відповідно до глави 28 КПК України є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначеному прокурором в обвинувальному акті кримінальному правопорушенні за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом. Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до змісту ч.3 ст.199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, у зв`язку з чим, у разі доведеності наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає, що зазначені у клопотанні прокурора ризики, передбачені п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінального провадження у повній мірі знайшли своє підтвердження та доведені належним чином з огляду на таке.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 допустив поведінку, яка демонструє невиконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні та вказує на його наміри переховування від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи повідомленим належним чином про час та місце судового засідання, без поважних причин не з`являвся у судові засідання зокрема, 08.02.2024 ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим судом було постановлено ухвалу про привід обвинуваченого в наступне судове засідання, яке було призначено на 29.02.2024. В наступне судове засідання 29.02.2024 о 11:00 год. ОСОБА_3 також не з`явився, ухвалу про привід виконати не виявилося можливим через його відсутність за адресою місця проживання.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за який законом передбачається покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, а також враховуючи встановлені обставини невиконання обвинуваченим процесуальних обов`язків обвинуваченого у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про доведеність ризику переховування ОСОБА_3 від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Також суд вважає доведеним ризики незаконного впливу з боку ОСОБА_3 на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки останньому відомі адреси їх місця проживання, і з метою схиляння їх до дачі завідомо неправдивих показів, враховуючи насильницький характер злочину, в якому підозрюється ОСОБА_3 , останній може вдатися до протиправних дій, направлених на незаконний вплив на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.

Окрім того, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність у нього соціальних зв`язків та родини, а також відсутність неповнолітніх дітей.

Так, суд враховує, що ОСОБА_3 не має стійких соціальних зв`язків, неодружений, не має сім`ї, офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання, постійно змінює своє фактичне місце проживання, не повідомляючи про це суд та/або прокурора.

Відомостей про стан здоров`я ОСОБА_3 або наявності у нього хвороб, які б унеможливлювали утримання його в умовах слідчого ізолятора, суду не надано.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а саме ризику переховування від суду, ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого, а також фактів переховування ОСОБА_3 від суду, унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Інші, більш м`які запобіжні заходи, на думку суду, не спроможні забезпечити належне виконання ОСОБА_3 процесуальних обов`язків обвинуваченого у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного західу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.00 год. 09 грудня 2024 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_6