справа № 208/6469/24
№ провадження 1-кп/208/461/24
УХВАЛА

Іменем України

09 жовтня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське обвинувальний акт по кримінальному провадженню у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оржиця Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який обвинувачується за ч. 4 ст. 190 КК України.

встановив:

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000674 від 18.04.2024 року, прокурору. Клопотання обгрунтоване тим, що зі змісту обвинувального акту неможливо встановити ч вірно прокурором визначено підсудність кримінального провадження та чи наявні у Заводського районного суду м. Дніпродзержинська повноваження з розгляду даного кримінального провадження, адже а ні місця вчинення злочину, ані відомостей про неможливість його встановлення обвинувальний акт не містить. В обвинувальному акті прокурором не встановлено час вчинення «злочину», натомість вигадано, що «приблизно у період з листопада 2019 року по лютий 2020 року, більш точної дати під час проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, у ОСОБА_4 виник злочинний план».

Що саме означає термін «план» законодавством не визначено, проте, сторона захисту здогадується, що прокурор мав на увазі умисел.

В той же час, в тому ж обвинувальному акті вказано, що «ПП «Оліяр» здійснило 141 загальну суму 698 866 182,56 грн в період з 11.12.2017 по 18.07.2019

Такі обставини, вказані в обвинувальному акті взагалі суперечать самі собі, адже, відповідно до визначення інкримінованого діяння, відповідно до КК України, шахрайство полягає саме у заволодінні майном певним способом.

Яким чином умисел на здійснення «злочину» міг виникнути «приблизно» через пів року після здійснення «злочину», і коли ж саме було здійснено цей загадковий «злочин» з тексту обвинувального акту встановити неможливо.

Відповідно до теорії кримінального права, способом вчинення інкримінованого злочину с заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Обман повідомлення неправдивих відомостей (дія) або замовчування відомостей, які мають бути повідомлені (бездіяльність), з метою заволодіння чужим майном або придбання права на майно. Він може виражатися в усній, письмовій формі, у використанні підроблених документів тощо. Враховуючи наведене, скерування обвинувального акта до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області відбулося з порушенням ст. 291 КПК України, як вважає захисник, є підставою для повернення прокурору обвинувального акту.

На підставі викладеного, захисник просив розглянути це клопотання та задовольнити його. В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_4 підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні клопотання захисника, оскільки підстав для повернення обвинувального акту прокурора немає. Обвинувальний акт повністю відповідає вимогам, встановленим КПК України. Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні Клопотання про повернення обвинувального акту

Вивчивши клопотання захисника, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт с процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

У п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України закріплено, що суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу. Вичерпні вимоги до обвинувального акта містяться у ст 291 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора,

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважаю встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положения закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Згідно до ч.4 ст. 290 КПК України до обвинувального акта додасться, в тому числі: реєстр матеріалів досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

Відповідно до ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи. З огляду на зазначене, суд проходить до висновку, що оскільки п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає можливість повернення обвинувального акту як право, а не обов`язок суду, то підставою для такого повернення не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а випадку суд має перевірити лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному чи дійсно створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність та недоліки обвинувального акту вимогам КПК України. Така правова позиція акож міститься у Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 520/8135/15-к.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення обвинувального акту прокурору, винесення окремої ухвали про порушення кримінального провадження та проведення досудового розслідування, тому клопотання захисника ОСОБА_5 необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 291, 293, 314, 315 КПК України, суд.

ухвалив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000674 від 18.04.2024 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1