Справа № 754/7902/24
У Х В А Л А

09 серпня 2024 року м. Київ

Деснянський районний суд м.Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному проваджені №0001309 від 08.12.2023, про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Рогинці Роменського району Сумської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніш не судимого (в силу статті 89 КК України),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 121 КК України

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

31.05.2024 до Деснянського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 121 КК України, внесеному в ЄРДР за № 0001309 від 08.12.2023, відносно ОСОБА_4

18.06.2024 ухвалою суду обвинувальний акт призначено до розгляду, обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 16.08.2024.

В судовому засіданні, прокурор заявила клопотання про продовження дії запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_4 усвідомлюючи суворість та невідворотність покарання, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Наведене свідчить про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, тому прокурор просить продовжити стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Захисник ОСОБА_5 заперечив проти клопотання, вказавши на те, що застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою недоцільне, з огляду на необхідність зменшення обсягу обвинувачення через декриміналізацію та втрати актуальності ризику впливу на свідків, переважна більшість яких вже допита судом.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та документи, наданні стороною захисту, суддя дійшов до таких висновків.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У рішенні у справі «Ноймайстер проти Австрії» викладена позиція відповідно до якої позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Таким чином, запобіжний захід не може бути виправданий очікуваним покаранням у виді позбавлення волі.

Відповідно до висновків, викладених у пункті 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

На думку суду конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих людських цінностей.

Також суд враховує і вимоги ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у справі «Слоев проти України»), а саме, що після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, однак враховуючи вимоги ст. 331 КПК України та доведеність існування обставин, які свідчать про те, що маються ризики, які виправдовують необхідність продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як встановлено судом, строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, закінчується 16.08.2024.

На даний час, обставини, які послужили підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу не відпали, продовжують існувати ризики, які виправдовують застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, але обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, санкція яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 (п`яти) до 8 (восьми) років. Стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає його перебуванню у місці попереднього ув`язнення, крім цього, на даний час існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим ухилятиметься від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Ризик незаконного впливу на свідків зберігає свою актуальність, оскільки не всі свідки сторони обвинувачення допитані в суді. Відсутність офіційних джерел доходу та постійного місця мешкання створюють умови за яких для забезпечення власних потреб ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані підстави підтверджують потребу утриманні обвинуваченого під вартою, у зв`язку з чим підстав для зміни та обрання обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, суд не вбачає.

Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження.

З огляду на вимоги п.1 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки інкриміновані ОСОБА_4 правопорушення пов`язані із застосуванням насильства, суд не визначає альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 196-199, 331, 371, 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 кримінальному проваджені №0001309 від 08.12.2023за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 121 КК України, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 121 КК України за матеріалами кримінального провадження №0001309 від 08.12.2023, строк тримання під вартою на 60 діб (шістдесят) діб, до 07.10.2024, включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1