УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 , власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000550 від 26.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси, повторно після усунення недоліків, надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000550 від 26.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення, з метою збереження речового доказу, проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, запобіганню спробам пошкодження, перетворення, відчуження просить накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування, на майно вилучене 15.08.2024 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем реєстрації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та місцем проживання його батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні, мотивуючи тим, що вилучене майно було визнано речовим доказом, та наразі необхідне слідству з метою встановлення всіх обставин злочину. Зокрема звернув увагу, що обґрунтованість підстав для накладення арешту на вилучене майно, підтверджується протоколами огляду. Пояснив, що 06.08.2024 року було зупинено «Камаз» з 48 осіб «ухилянтів», які під час допиту пояснили, що планували пересікти державник кордон України та в подальшому виїхати до Європи. Дане кримінальне провадження документується з 2023 року, станом на зараз встановлено особу ОСОБА_8 ,який є володільцем телеграм каналу за допомогою якого підшукувалися особи, які мали намір незаконно перетнути державний кордон. Слідчими було виявлено та зупинено близько 150 200 осіб «ухилянтів». У зв`язку з тим, що органу досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих-розшукових дій з метою доказати, що ОСОБА_8 причетний до вчинення даного злочину. Зазначив, що на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук за місцем реєстрації ОСОБА_8 , в ході обшуку було вилучено мобільні телефони та грошові кошти. Одночасно слідчий повідомив, що в ході проведення обшуку ОСОБА_4 повідомив, що частина грошових коштів належить ОСОБА_8 , який наразі знаходиться в Швейцарії. Запевнив, що було оглянуто вилучені мобільні телефони, які на думку слідчого, містять інформацію про обставини даного злочину.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у задоволенні клопотання просив відмовити посилаючись на письмові заперечення, зокрема стверджує, що ОСОБА_8 більш ніж 10 років не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час знаходиться за кордоном. Стверджує, що грошові кошти були вилучені у батька ОСОБА_4 , який взагалі не має жодного відношення до вказаної кримінальної справи. Звернув увагу, що його довіритель тривалий час займається підприємницькою діяльністю, і мав свої накопичення, які зокрема були і від продажу нерухомого майна. Вважає, що вилучені слідчим речі (техніка та грошові кошти) не підпадають під випадки застосування спеціальної конфіскації, так як їх отримано у передбачений законом спосіб і спори щодо власності вказаного майна відсутні. Вилучені грошові кошти та речі, на його думку, не є ані предметом, ані знаряддям злочину, не містять на собі будь-яких слідів будь-якого злочину, у зв`язку з чим не є ані речовим доказом, ані об`єктом спеціальної конфіскації так само як і не може бути об`єктом задоволення будь-яких кредиторських вимог тому, що у справі не заявлено будь-якого цивільного позову. На його думку клопотання сторони обвинувачення подане з порушенням строків, передбачених КПК України.

Власник майна ОСОБА_4 підтримав думку свого представника, заперечував проти задоволення клопотання пояснив, що грошові кошти були вилучені з сейфу, та належать йому особисто, вказані кошти не пов`язанні з кримінальним провадженням. Повідомив, що їх родина є багатодітною налічує 12 дітей, запевнив, що вони отримали квартиру та продавали, а гроші зберігали в сейфі. В свою чергу запевнив, що ОСОБА_8 не проживає разом з ним вже 14 років та останній рік проживає за кордоном.

Також до суду з`явились ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , які просили відмовити у задоволенні клопотання, вказуючи на те, що доводи слідчого є необґрунтованими оскільки вилучені грошові кошти та мобільні телефони не мають жодного відношення до кримінального провадження. Стверджували, що вилучені грошові кошти належать сім`ї, а не належать ОСОБА_8 , який 14 років не проживає за адресою, де проводився обшук. Зазначили, що їх батько все життя збирав гроші для потреб сім`ї. Запевнили, що її брат ОСОБА_8 не зберігав свого майна, зокрема грошових коштів у вказаному будинку .

Вислухавши учасників процесу, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що в провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000550від 26.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що на території Одеської області, діє група осіб, які за грошову винагороду організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України до Республіки Молдова (ПМР).

В подальшому оперативним шляхом встановлено особу, яка причетна до вказаного злочину, який на даний час проживає в Федеративній парламентській республіці Швейцарія, та через телеграм канал під псевдонімом « ОСОБА_9 », здійснює пошук осіб, які мають на меті незаконно перетнути державний кордон України, з метою ухилення від призову на військову службу, публікуючи рекламу в соціальних мережах «ТікТок» та « ОСОБА_10 ». Цінова політика за послуги коливається від 850 доларів США до 3500 доларів США.

Після підбору особи, зацікавленої в незаконному перетині державного кордону, фігурант, телефонує та проводить детальний інструктаж, щодо порядку подальших дій, одягу, наявність сім-карти «Київстар» та рахунок в « ІНФОРМАЦІЯ_3 », роз`яснює порядок дій у разі зустрічі автомобіля чи третіх осіб, наголошуючи про рух суворо та чітко по маршруту, пересилаючи в телеграм «ухилянту» gps точки та стрілки маршруту до державного кордону України. Розрахунок здійснюється на карту «Монобанку», після незаконного перетину ДК.

06.08.2024 слідчими СУ ГУНП в Одеській області спільно співробітниками Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України спільно з ГОРВ 2 прикз, спільно з ПОРВ (з м.д. н.п. Окни), під процесуальним керівництвом Одеської обласної прокуратури, проведено контроль за вчиненням злочину у вигляді слідчого експерименту на підставі постанови прокурора Одеської обласної прокуратури на напрямку ТОПАЛИ (Україна) - ШЕВЧЕНКОВЕ (ПРРМ), пп/зн 0346 на відстані до 3000 метрів зупинено т/з «Камаз» д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія (конфідента) в якому перебувало 48 громадян (мешканців областей), які мали намір порушити ДК.

Окрім цього, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси проведено обшук вантажного автомобіля марки «КАМАЗ 5320» під керування ОСОБА_11 . В ході обшуку у вантажному відсіку під накритим тентом, виявлено 48 осіб «ухилянів», які планували незаконне переправлення через державний кордон України. В ході обшуку вилучено, грошові кошти осіб, мобільні телефони, ноутбуки.

На виявлених осіб складено протокол за ч. 2 ст. 204-1 та ч.1 ст.202 КУпАП, в подальшому осіб, що підлягають призивному віку передано співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою слідчого судді Київського р/с м. Одеси ОСОБА_1 від 08.08.2024 справа № 947/24041/24, провадження №1-кс/947/10546/24, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 15.08.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та місцем проживання його батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході чого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Xiaomi 13 TPro» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 з сім-картою з номером телефону НОМЕР_4 до спец. пакету №PSP2113022;

- мобільний телефон марки «Iphone 15 ProMax»у корпусі золотого кольору, IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 із паролем НОМЕР_7 з сім-картою з номером телефону НОМЕР_8 до спец. пакету №PSP2113023;

- мобільний телефон марки «Iphone13Pro», IMEI 1: НОМЕР_9 , IMEI 2: НОМЕР_10 із паролем НОМЕР_11 з сім-картою з номером телефону НОМЕР_12 ,

- мобільний телефон марки «Xiaomi 13 TPro», IMEI 1: НОМЕР_13 , IMEI 2: НОМЕР_14 із паролем Rolenmen з сім-картою з номером телефону НОМЕР_15 , НОМЕР_16 ,

- планшет марки «IpadPro»6-го покоління, s/nD47L64JY6D, із встановленими месенджерами, із паролем від 6 до 1,

- картка банку «ПриватБанк» із номером № НОМЕР_17 - до спец. пакету №PSP3367096;

- грошові кошти які вилучені в шафі, яка знаходиться в кімнаті проживання ОСОБА_8 , номіналом 102 купюри по 100 грн., 39 купюр по 500 грн., 18 купюр по 200 грн., 28 купюр по 1000 грн усього на загальну суму 61 300 грн., 2 купюри по 100 доларів США, 12 купюр по 100 Євро, 8 купюр по 50 Євро, на загальну суму 1600 Євро до спец. пакету №PSP2113024;

- грошові кошти які вилучені в шафі, яка знаходиться в кімнаті проживання ОСОБА_8 , номіналом 133 купюри по 1000 грн., 108 купюр по 500 грн., 75 купюр по 200 грн., усього на загальну суму 202 000 грн., до спец. пакету №WAR1750709;

- грошові кошти які вилучені із сейфу, який знаходиться в кімнаті проживання ОСОБА_8 , номіналом 100 купюр по 1000 грн., 200 купюр по 1000 грн., усього на загальну суму 210 000 грн., купюри номіналом 100 доларів США на загальну суму 15.000 доларів США, купюри номіналом 100 євро на загальну суму 5900 Євро до спец. пакету №WAR1750708.

Усього вилучено грошових коштів на загальну суму: 473 300 гривень, 15200 доларів США, 7500 Євро.

В подальшому, вищевказані речі та документи було визнано речовими доказами та винесено відповідну постанову від 15.08.2024.

16.08.2024 клопотання про арешт майна вилученого 15.08.2024 за місцем проживання ОСОБА_8 , подано до канцелярії Київського районного суду м. Одеси.

19.08.2024 слідчим СУ ГУНП в Одеській області, подано заяву до канцелярії суду про повернення вказаного клопотання на доопрацювання у зв`язку з чим, ухвалою слідчого судді від 20.08.2024 року клопотання було повернуто прокурору

23.08.2024 слідчим СУ ГУНП в Одеській області отримано копію ухвали слідчого судді, справа №947/24041/24, провадження №1-кс/947/10949/24 від 20.08.2024 про повернення клопотання слідчого на доопрацювання.

Згідно поштового відправлення, клопотання про арешт майна направлено до суду 23.08.2024, тобто у строк визначений ухвалою слідчого судді.

Частина 1 статті 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При розгляді зазначеного клопотання у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Водночас, приписами ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні, 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У судовому засіданні встановлено що житловий будинок АДРЕСА_1 , де проводився обшук, належить на праві власності ОСОБА_4 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 393117210 від 01.09.2024 року.

З довідки про зареєстрований у житловому приміщенні/будинку осіб № М1-186361-ф/о , яка була видана Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради 26.08.2024 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , окрім ОСОБА_4 також зареєстрований ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Натомість відповідно до акту складеного сусідами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 19.08.2024 року, вбачається що ОСОБА_8 ( особа причетність якої до вчинення кримінального правопорушення перевіряється) був прописаний за адресою: АДРЕСА_1 , однак не проживає за вказаною адресою більше 10-ти років.

Слідчий у клопотанні визначив метою накладення арешту на вилучене у ОСОБА_4 майно, його збереження як речових доказів, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Так, слідчому судді незрозуміло з яких підстав слідчий прийшов до висновку, що вилучене у ОСОБА_4 під час обшуку майно, зокрема: мобільні телефони, планшет банківська картка та гроші можуть містити у собі відомості щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження та які саме відомості вони можуть підтвердити, відповідно до чого неможливо встановити мету накладення арешту на майно.

Слідчим у клопотанні та у судовому засіданні не було доведено відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене майно, зокрема, не було доведено його відношення до розслідуваного к/п № 0000550 відомості про яке 26.08.2023внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та яким чином зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів.

Слідчий у клопотанні зазначає про те, що вилучене майно є речовими доказами та відноситься до речей, які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема підтвердження або спростування факту вчинення кримінальних правопорушень.

Однак, до клопотання про арешт майна жодного доказу на обґрунтування відповідності тимчасово вилученого у ОСОБА_4 майна категорії речових доказів та підстав для накладення арешту на вилучене майно додано не було.

Постанова слідчого про визнання вилучених під час обшуку грошових коштів речовими доказами є формальною.

Матеріали клопотання не місять об`єктивних та беззаперечних доказів того, що вилучені мобільні телефони, планшет, банківська картка та гроші можуть належати ОСОБА_8 , який за версією слідства причетний до обставин даного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу, що з протоколу обшуку від 15.08.2024 року вбачається, що в ході обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 слідчим було вилучено: мобільний телефон марки «Xiaomi 13 TPro», який видав ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «Iphone 15 ProMax», який видала ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «Iphone13Pro», мобільний телефон марки «Xiaomi 13 TPro» та планшет марки «IpadPro» які видав ОСОБА_4 , а також грошові кошти які перебували у кімнаті останнього.

Однак у судовому засіданні слідчий не зміг пояснити яке відношення до обставин кримінального правопорушення мають ОСОБА_6 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та у зв`язку з чим у них було вилучено майно. Більш того матеріали клопотання не містять навіть протоколу допиту їх в якості свідків, а тому взагалі не зрозуміло який процесуальний статус вони мають у даному провадженні.

Окрім того слідчий суддя звертає увагу, що згідно клопотання та пояснень слідчого в судовому засіданні у сторони обвинувачення є підстави вважати, що ОСОБА_8 є організатором злочину, між тим за весь час як після внесення відомостей до ЄРДР так і після проведення обшуку, вказаній особі не лише не повідомлено про підозру, а він, навіть не допитаний.

На думку слідчого судді стороною обвинувачення не доведено на даний час, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власників майна, про яких йдеться в клопотанні.

Слідчим не зазначено та необґрунтовано, що вилучене в ході проведення обшуку майно відповідає хоча б одному із критеріїв речових доказів в рамках кримінального провадження, відсутнє також обґрунтування необхідності накладення арешту на зазначене майно, що позбавляє можливості встановити відповідність вилученого майна категорії речових доказів. Прокурор лише формально посилається на норми кримінального процесуального законодавства.

З доданих до клопотання документів не вбачається, які слідчі дії було проведено з метою встановлення значення вилученого під час обшуку майна для кримінального провадження та яке відношення власники майна мають до вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження.

Крім того, з моменту вилучення майна пройшло вже більше місяця, протягом цього часу власники майна незаконно позбавлені можливості використовувати та розпоряджатися належним їм майном, адже розгляд клопотання про арешт майна затягувався з вини сторони обвинувачення та утримання майна без рішення слідчого судді було безпідставним.

Слідчий суддя звертає увагу, що клопотання поверталося прокурору для усунення

недоліків, а саме з підстав необґрунтованості вилучення майна яке належить членам сім`ї особи яку сторона обвинувачення підозрює (при цьому без повідомлення про підозру) у вчинені злочину, і який до речі тривалий час мешкає за кордоном. Між тим, під час усунення недоліків, вони не були усунені, особи яким належить майно навіть не опитані.

За таких обставин, слідчий суддя не може прийти до переконання, що на теперішній час арешт майна буде відповідати засадам розумності та співмірності, а відповідно, й що такий захід забезпечення обґрунтовано обмежувати право власності власника майна.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності, враховуючи необґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, оскільки в клопотанні відсутнє належне обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, а також стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про який йдеться в клопотанні, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про арешт майна задоволенню не підлягає, а тимчасово вилучене майно необхідно повернути особі у якої його було вилучено.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000550 від 26.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України- відмовити.

Майно, яке було тимчасово вилучене 15.08.2024 року в ході проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ,а саме на:

- мобільні телефони марки «Xiaomi 13 TPro» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 з сім-картою з номером телефону НОМЕР_4 , «Iphone 15 ProMax»у корпусі золотого кольору, IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 із паролем НОМЕР_7 з сім-картою з номером телефону НОМЕР_8 , «Iphone13Pro», IMEI 1: НОМЕР_9 , IMEI 2: НОМЕР_10 із паролем НОМЕР_11 з сім-картою з номером телефону НОМЕР_12 , «Xiaomi 13 TPro», IMEI 1: НОМЕР_13 , IMEI 2: НОМЕР_14 із паролем Rolenmen з сім-картою з номером телефону НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , планшет марки «IpadPro»6-го покоління, s/nD47L64JY6D, із встановленими месенджерами, із паролем від 6 до 1,

- картку банку «ПриватБанк» із номером № НОМЕР_17 ;

- грошові кошти які вилучені в шафі, яка знаходиться в кімнаті проживання ОСОБА_8 , номіналом 102 купюри по 100 грн., 39 купюр по 500 грн., 18 купюр по 200 грн., 28 купюр по 1000 грн усього на загальну суму 61 300 грн., 2 купюри по 100 доларів США, 12 купюр по 100 Євро, 8 купюр по 50 Євро, на загальну суму 1600 Євро до спец. пакету №PSP2113024;грошові кошти які вилучені в шафі, яка знаходиться в кімнаті проживання ОСОБА_8 , номіналом 133 купюри по 1000 грн., 108 купюр по 500 грн., 75 купюр по 200 грн., усього на загальну суму 202 000 грн., до спец. пакету №WAR1750709;грошові кошти які вилучені із сейфу, який знаходиться в кімнаті проживання ОСОБА_8 , номіналом 100 купюр по 1000 грн., 200 купюр по 1000 грн., усього на загальну суму 210 000 грн., купюри номіналом 100 доларів США на загальну суму 15.000 доларів США, купюри номіналом 100 євро на загальну суму 5900 Євро до спец. пакету №WAR1750708 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України повернути особі у яких воно було вилучено.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1