Справа № 738/2555/24
№ провадження 1-кп/738/164/2024
Вирок

іменем України

13 листопада 2024 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської області в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості, укладену 12 листопада 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_2 та прокурором ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000136, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2024 року, стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, уродженця селища Макошине Менського району Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , одруженого, раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27 частиною першою статті 358, частиною четвертою статті 358 КК України,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
учасників судового провадження:
прокурораОСОБА_3 ,
захисникаОСОБА_5 ,
обвинуваченогоОСОБА_2 ,

встановив:

1.Хронологія судового провадження.

31 жовтня 2024 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27 частиною першою статті 358, частиною четвертою статті 358 КК України.

01 листопада 2024 року Менський районний суд Чернігівської області постановив ухвалу про призначення підготовчого судового засідання.

12 листопада 2024 року під час підготовчого судового засідання сторони кримінального провадження подали до суду угоду про визнання винуватості, укладену 12 листопада 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_2 та прокурором ОСОБА_3 .

2.Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачувався ОСОБА_2 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 29-РС від 22 червня 2022 року ОСОБА_2 призначено на посаду інструктора відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про дорожній рух» (далі - Закон), кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

За частиною четвертою статті 15 Закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень частини восьмої статті 15 Закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

У свою чергу, за частиною дев`ятою статті 15 Закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України, відповідно до Конвенції про дорожній рух, діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наведеним положенням кореспондують норми абзацу 2 частини другої статті 16 вказаного закону, за якими водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому, посвідчення водія в передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 08.05.1993 № 340, спосіб, ОСОБА_2 не отримував, практичний іспит у Територіальному сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ не складав.

Всупереч вищевказаним положенням законодавства, ОСОБА_2 у травні 2022 року перебуваючи у селищі Макошине Корюківського району Чернігівської області, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, використовуючи мережу «Інтернет», замовив у невстановленої особи, виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 повідомив вказаній особі свої персональні дані, надав зразок свого особистого підпису та фотокартку з власним зображенням для подальшого їх внесення до підробленого документу, чим вчинив пособництво у виготовленні підробленого документа.

У подальшому, у травні 2022 року ОСОБА_2 , перебуваючи в місті Мена Корюківського району Чернігівської області, отримав поштою від невстановленої особи виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 з дозволом на керування транспортними засобами категорії «В», видане 04 травня 2022 року на його ім`я Територіальним сервісним центром 5141, після чого сплатив за виготовлення вказаного посвідчення водія грошові кошти в сумі 7 300,00 грн.

Окрім того, 17 жовтня 2024 року близько 22 години 25 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки RENAULT SCENIC реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись автомобільною дорогою по вулиці Сіверський шлях у місті Мена Корюківського району Чернігівської області та будучи зупиненим поблизу домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , нарядом групи реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, відповідно до пункту 3 частини першої статті 35 та пункту 6 частини першої статті 32 Закону України «Про Національну поліції», достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 є завідомо підробленим документом, діючи з прямим умислом, використав завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане Територіальним сервісним центром 5141 на його ім`я 04 травня 2022 року, шляхом його пред`явлення поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області старшому сержанту поліції ОСОБА_6 для перевірки наявності права керувати транспортним засобом.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-24/13566-ДД від 22 жовтня 2024 року, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 5141 від 04 травня 2022 року на ім`я ОСОБА_2 , не відповідає за лінійними розмірами, способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

3.Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Угода про визнання винуватості, укладена 12 листопада 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_2 та прокурором ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 .

За змістом угоди: сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_2 - за частиною п`ятою статті 27 частиною першою статті 358, частиною четвертою статті 358 КК України; ОСОБА_2 визнав свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень; сторони угоди визначили, що істотними обставинами кримінального провадження є те, що: обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставини, які обтяжують покарання - відсутні; кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_2 є кримінальними проступками; сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_2 покарання: за частиною п`ятою статті 27 частиною першою статті 358 КК України - штраф у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн; за частиною четвертою статті 358 КК України - штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн; у порядку визначеному статтею 70 КК України, сторони узгодили призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, тобто у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 8 500,00 грн; в угоді зазначено, що сторони обізнані з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановленими статтею 473 КПК України, та наслідками невиконання угоди. 4. Виклад позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений зазначив, що він цілком розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор, обвинувачений, захисник у судовому засіданні зазначили, що обізнані із наслідками укладення угоди, уклали угоду добровільно та без застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, просили її затвердити та ухвалити вирок, відповідно до умов угоди про визнання винуватості.

5.Мотиви, з яких суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими суд керується.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За приписами пункту 1 частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК.

Вирішуючи питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов наступних висновків.

Під час судового засідання суд з`ясував, що обвинувачений розуміє права, визначені в частині четвертій статті 474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України, не порушують права, свободи та інтереси сторін.

Встановлено, що ОСОБА_2 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені частиною п`ятою статті 27 частиною першою статті 358, частиною четвертою статті 358 КК України, а саме: пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою його використання іншою особою та у використанні завідомо підробленого документа, які, за приписами статті 12 КК України, є кримінальними проступками.

Суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень і таким, що не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.

6.Мотиви ухвалення рішень щодо речових доказів.

Суд вирішує питання щодо речових доказів, на які під час досудового розслідування накладений арешт, відповідно до положень частини дев`ятої статті 100 КПК України з урахуванням положень частини четвертої статті 174 КПК України, зокрема, суд дійшов висновку скасувати арешт, накладений на речовий доказ: документ «Посвідчення водія» серія НОМЕР_1 , виданий ТСЦ 5141 від 04 травня 2022 року на ім`я ОСОБА_2 , який знаходиться в матеріалах провадження та залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

7.Мотиви ухвалення рішення про відшкодування процесуальних витрат.

У даному кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 1 193,85 грн, розмір яких підтверджений документально та які, відповідно до положень частини другої статті 124 КПК України, необхідно стягнути із ОСОБА_2 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-374, 468, 469, 472, 473-475 КПК України, суд -

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості, укладену 12 листопада 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_2 та прокурором ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000136, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2024 року - затвердити.

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27 частиною першою статті 358, частиною четвертою статті 358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

- за частиною п`ятою статті 27 частиною першою статті 358 КК України - штраф у розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн;

- за частиною четвертою статті 358 КК України - штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

На підставі статті 70 КК України, призначити ОСОБА_2 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - штраф у розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта в сумі 1 193,85 грн.

Скасувати арешт, що був накладений на підставі ухвали слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2024 року на речовий доказ: документ «Посвідчення водія» серія НОМЕР_1 , виданий ТСЦ 5141 від 04 травня 2022 року на ім`я ОСОБА_2 , який знаходиться в матеріалах провадження та залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1