УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000128 внесеного до ЄРДР 17.08.2023, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмільник, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 191, ч.5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000128 від 17.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 191, ч.5 ст. 191 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що в невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше березня 2023 року, ОСОБА_7 , розробив план реалізації ліжок армійських двох`ярусних за ціною, що є значно вищою за середньо ринкову, шляхом укладення з Квартирно-експлуатаційними відділами Збройних Сил України прямого неконкурентного договору з метою отримання надприбутків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на створення організованої групи з метою розтрати коштів ІНФОРМАЦІЯ_2 , та підбираючи її учасників, ОСОБА_7 при невстановлених під час досудового розслідування обставинах та невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше березня 2023 року, запропонував своїм знайомим ОСОБА_4 та ОСОБА_8 створити товариство з обмеженою відповідальністю, за допомогою якого зайнятись реалізацією ліжок армійських двох`ярусних на користь Квартирно-експлуатаційних відділів Збройних Сил України за ціною, що є значно вищою за середньо ринкову з метою отримання надприбутків шляхом укладення прямих неконкурентних договорів. На що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 надали свою згоду.

Всім учасникам даної групи було доведено план спільної злочинної діяльності, розподілені ролі і функції, направлені на успішне виконання спільного плану та досягнення злочинної мети. Також всім співучасникам групи були доведені загальні правила поведінки, обумовлені конспірацією злочинної діяльності.

Дії та функцій ОСОБА_4 та ОСОБА_8 були заздалегідь розподілені та контролювались ОСОБА_7 , що проявлялось у наданні вказівки ОСОБА_8 створити, очолити ТОВ «КМГ Груп» та виступати підписантом документів зі сторони ТОВ «КМГ Груп», а ОСОБА_4 як директору ТОВ «Лофт індастрі Україна» надати фіктивну цінову пропозицію щодо вартості ліжка армійського двох`ярусного на адресу КЕВ м. Вінниця від імені зазначеного товариства.

В подальшому ОСОБА_8 з метою реалізації розробленого злочинного плану 21.03.2023 створено ТОВ «КМГ Груп» () з основним видом діяльності «Виробництво меблів для офісів і підприємств торгівлі».

Розуміючи, що реалізація вказаного плану є довготривалим процесом, який потребує ретельної підготовки та залучення сторонніх осіб, в тому числі працівників КЕВ м. Вінниця, ОСОБА_7 вирішив залучити до складу організованої групи в якості співорганізатора начальника КЕВ м. Вінниця ОСОБА_9 , який в свою чергу залучив до злочинних дій службових осіб КЕВ м. Вінниця ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Після чого при невстановлених під час досудового розслідування обставинах та невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше липня 2023 року ОСОБА_7 досягнув домовленостей з начальником КЕВ м. Вінниця ОСОБА_9 щодо укладання прямої неконкурентної угоди на реалізації за завищеними цінами ліжок армійських двоярусних шляхом сприяння у визначенні вартості предмета закупівлі через надання комерційних пропозиції від підконтрольних суб`єктів господарювання, серед яких буде ТОВ «КМГ Груп» з найнижчою ціновою пропозицією.

25.07.2023 ОСОБА_4 будучи директором ТОВ «Лофт індастрі Україна» () дотримуючись розробленого злочинного плану з метою належного оформлення документів необхідних КЕВ м. Вінниця, що стануть підставою для підписання саме прямого господарського договору з ТОВ «КМГ Груп» на поставку ліжок армійських двох`ярусних підписав комерційну пропозиції щодо вартості вказаних ліжок від імені ТОВ «Лофт індастрі Україна» за ціною умисно вказаною вищою ніж пропонує ТОВ «КМГ Груп», яку в подальшому ОСОБА_7 надіслав до КЕВ м. Вінниця, разом з іншими комерційними пропозиціями підконтрольних ТОВ «КМГ Груп» та ТОВ «Бетонроформ».

В подальшому 28.07.2023 ОСОБА_9 як начальником КЕВ м.Вінниця та ОСОБА_8 як директором ТОВ «КМГ Груп» всупереч вимог ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про публічні закупівлі», п. 13 постанови КМУ від 11.10.2022 №1178 підписано прямий неконкурентний договір № 6114 купівлі-продажу товарі на закупівлю ліжок армійських двоярусних, що розроблений ОСОБА_10 за договірною ціною сформованою ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в сумі 5600 грн за ліжко без ПДВ в кількості 2000 штук на загальну суму 11 200 000 грн без ПДВ.

Водночас, відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 001/1 від 06.12.2023 ринкова вартість без ПДВ одного ліжка армійського 2-х ярусного, яке відповідає технічним умовам (характеристикам) відповідно до договору купівлі-продажу товарів № 6114 від 28.07.2023 станом на 28.07.2023 складала 3455,57 грн.

У цей же час, згідно висновку судово-економічної експертизи № 18/5 від 12.01.2024 матеріальна шкода (збитки) документально підтверджується Державному бюджету України в особі КЕВ м. Вінниця Міністерства оборони України внаслідок закупівлі «ліжок армійських 2-х ярусних згідно ТУ» у ТОВ «КМГ Груп» в межах договору купівлі-продажу товарів № 6114 від 28.07.2023 з урахуванням ринкової вартості вищезазначеного товару визначеної у висновку судово-товарознавчої експертизи № 001/1 від 06.12.2023 на загальну суму 4 288 860 грн без ПДВ, яка більше, ніж у шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

16 липня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

У подальшому, ОСОБА_4 затримано у порядку п. ч. 1 ст. 615 КПК України оскільки виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи (п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України).

Вина підозрюваного ОСОБА_4 підтверджується зібраними доказами, а саме:

- рапортом про кримінальне правопорушення;

- протоколом огляду документу від 21.12.2023;

- висновком судово-товарознавчої експертизи від 06.12.2023;

- висновком судово-економічної експертизи від 12.01.2024;

- висновком судово-психологічної експертизи Заболотного від 17.06.2024;

- протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- висновком аналітичного дослідження №25/02-32-08-00-13/08320218 від 10.06.2024;

- аналітичною довідкою про опрацювання номерної інформації від операторів мобільного зв`язку від 15.07.2024;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками ОСОБА_12

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

ОСОБА_4 підорзюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого корупційних злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що зумовлює необхідність обрання останньому міри запобіжного заходу.

При цьому існують ризики, передбачені п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний обізнаний з методами роботи правоохоронних органів та має навики конспірації своїх протиправних дії від органів досудового розслідування, тяжкість вчиненого злочину унеможливлює кладення угоди про визнання винуватості з метою узгодження покарання менш суворого ніж позбавлення волі, а також існує високий ступінь ризику того, що підозрюваний під страхом ймовірної кримінальної відповідальності переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої підозрюваному статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо знищення, приховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що підозрюваний не надавав документи на запити які і ми запитували, не повідомляв як надавались цінові пропозиції, надають перекручену інформацію у запитах, систематично підроблював документи під час фіктивного моніторингу.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні полягає в тому, що КЕВ м. Вінниця виявив бажання виступати потерпілою стороною у кримінальному провадженні, що є підтвердженням незаконності дій ТОВ «КМГ Груп». Окрім цього доведеність вини підозрюваного, у вчинені злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в значній мірі базуватиметься на показах свідків, в тому числі показах працівників КЕВ м. Вінниці. З огляду на це підозрюваний, перебуваючи поза умовами ізоляції, намагатиметься здійснювати вплив на свідків для викривлення обставин кримінальних правопорушень на власну користь, у зв`язку з тим, що при призначенні покарання за вчинений злочин судом може бути застосована міра покарання у виді позбавлення волі на значний строк. Усе це вплине на повноту, всебічність розслідування кримінального провадження, у зв`язку з цим існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином полягає в тому, що підозрюваний може перетнути державний кордон поза межами пунктів пропуску, заздалегідь покинули місце проживання без повідомлення слідчого, прокурора.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо вчинення іншого кримінальне правопорушення, полягає в тому, що підозрюваний організував злочинне групування з метою вчинення не одного злочину, а ряду подібних правопорушень.

Частина 3 статті 183 КПК зобов`язує слідчого суддю під час застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначати розмір застави. І лише щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства або погрозою його застосування; злочинів, які спричинили загибель людини; або якщо у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений особою слідчому судді згідно ч. 4 ст.183 КПК України надається право, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, не визначати розмір застави. При цьому, слідчий суддя зобов`язаний обґрунтувати у рішенні незастосування застави.

Таким чином, визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу у разі застосування тримання під вартою є обов`язком слідчого судді, за винятком випадків, передбачених ч. 4 ст.183 КПК України.

Відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Оскільки досудовим розслідуванням установлено, що діями підозрюваного заподіяно шкоду Державному бюджету України в сумі 4 288 860 грн., враховуючи тяжкість вчиненого злочину та матеріальне становище підозрюваного найбільш дієвим, відповідно до вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, буде розмір застав в межах 30 млн. грн.

Беручи до уваги вищевикладене, існування ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а тому, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі. Крім того, заперечили і в частині розміру застави визначеної слідчим, оскільки застава у розмірі 30 000 000,00 грн, слідчим та прокурором в судовому засіданні жодним чином не обґрунтована.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та місце проживання, раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 191, ч.5 ст. 191 КК України КК України обґрунтована.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, у справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ дійшов висновку про порушення статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказавши, що заявник перебував під вартою протягом майже 12 місяців після прийняття рішення про звільнення під заставу, свідчить про те, що національні суди не вжили необхідних заходів для визначення належного розміру застави.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою надання підозрюваному права на альтернативний вид запобіжного заходу, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, підозрюваному ОСОБА_4 необхідно визначити заставу, яка буде достатньою мірою гарантувати виконання покладених на нього обов`язків.

Враховуючи те, що стороною обвинувачення в клопотанні та в судовому засіданні доведено виключний випадок того, що розмір застави за тяжке кримінальне правопорушення та особливо тяжке кримінальне правопорушення не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, тому слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, який перевищує встановлений КПК України розмір для тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 33 (тридцяти трьох) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 20 серпня 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 20 серпня 2024 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , заставу в розмірі 30 000 000 (тридцять мільйонів) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора за першою вимогою;

- не відлучатись з міста Києва без дозволу прокурора;

- повідомляти прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматись від спілкування з свідками у кримінальному провадженні, іншими підозрюваними, потерпілими, службовими особами КЕВ м. Вінниця, Центрального управління інженерно інфраструктурного забезпечення Командування Сил Логістики та Командування Сил логістики;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя