Справа № 1323/4993/12 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/1390/1231/12 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляцію прокурора, який затверджував обвинувальний висновок по справі та потерпілого ОСОБА_6 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 вересня 2012 року,

встановила :

Цією постановою кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_7 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст.125 ч.1, 129 ч.1 КК України, під час попереднього розгляду справи, повернуто прокурору Стрийського міжрайону Львівської області для проведення додаткового розслідування.

Органом досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 18.06.2012 року близько 23 год. за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , під час конфлікту, що виник між ним та потерпілим ОСОБА_6 , на ґрунті особистих неприязних відносин, що склалися між ними протягом тривалого часу, через дерев`яну огорожу, що розмежовує їхні подвір`я, шляхом демонстрування вилами металевою загостреною, стороною в напрямку потерпілого вчинив погрозу вбивством та з метою переконання в реальності своїх погроз умисно наніс удар у ділянку голови ОСОБА_6 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді садна лівої брови. Сприймаючи погрози вбивством реальними, судячи з інтенсивності дій та поведінки, ОСОБА_6 намагався уникнути, реально сприйнятої погрози позбавлення життя, вбивства з боку ОСОБА_7 та нанесення останнім тілесних ушкоджень, тому за допомогою дерев`яного бруска вчиняв необхідну оборону, внаслідок чого наніс удари в ділянку голови та тіла останньому, спричинивши ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження у вигляді осаднення шкіри тімені справа та синця правого передпліччя.

При цьому суд першої інстанції вказав, що під час порушення кримінальної справи та проведення досудового слідства були допущені такі істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду, що є безумовною підставою для повернення справи Стрийському міжрайонному прокурору для проведення додаткового розслідування, а саме:

- відсутність у постанові Стрийського міжрайонного прокурора про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України обґрунтованості "виняткового випадку чи особливого громадського значення", які має вказаний злочин, як цього вимагає ч.3 ст.27 КК України;

- відсутність жодної правової підстави для винесення слідчим СВ Стрийського MB ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_8 у ході розслідування кримінальної справи постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно потерпілого ОСОБА_6 ;

- відсутність даних щодо попередження ОСОБА_6 при поданні останнім письмової заяви про вчинення стосовно нього злочину про кримінальну відповідальність за неправдиве повідомлення про вчинення злочину відповідно до ст. 383 КК України;

- винесення постанови про призначення судово-медичної експертизи на предмет встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_6 до порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України.

На дану постанову прокурор, який затверджував обвинувальний висновок по справі подав апеляцію, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а справу скерувати на новий судовий розгляд.

В апеляції прокурор покликається на те, що рішення суду першої інстанції про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування судом прийнято без належного обґрунтування, є надуманими та такими, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Вказує, що висновки суду щодо безпідставності винесення постанови про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України є передчасними, оскільки наведений у ст. 246 КПК України перелік підстав для повернення справи на додаткове розслідування зі стадії попереднього розгляду справи суддею є вичерпним, а зробивши висновок про наявність чи відсутність підстав для винесення постанови про відмову в порушенні кримінальної справи суд фактично вдався в дослідження доказів по справі, що є неприпустимим при попередньому розгляді справи і не може бути підставою до повернення справи на додаткове розслідування. Більше того, прийняття слідчим рішення про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_6 за ст.125 КК України жодним чином не впливає на повноту, всебічність та об`єктивність дослідження доказів вини ОСОБА_7 в інкримінованих йому злочинах та не впливає на повноту кваліфікації його дій.

По даній справі подав апеляцію потерпілий ОСОБА_6 , який з постановою не погоджується, вважає її незаконною та просить її скасувати.

Покликається на те, що суд першої інстанції виносячи постанову про повернення на додаткове розслідування не тільки не з`ясував чи може бути усунута в судовому засіданні неповнота та неправильність досудового слідства, а взагалі не розпочинав судове слідство по справі.

Зазначає, що суд першої інстанції не попередив його, як потерпілого по справі, про проведення попереднього розгляду кримінальної справи, де було заявлене захисником клопотання про повернення справи на додаткове розслідування, а отже він був позбавлений права висловити свою думку.

На вказані апеляції захисником-адвокатом ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_7 , були подані заперечення, де вона просить постанову суду першої інстанції від 14.09.2012 року про повернення справи на додаткове розслідування залишити без зміни, а апеляції прокурора та потерпілого без задоволення.

Зазначає, що постанова суду першої інстанції є законною, а апеляції безпідставні.

Покликається на те, що під час проведення досудового слідства були допущені істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону. 25.07.2012 року слідчим СВ Стрийського МВ ГУ МВСУ у Львівській області, оскільки було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_6 за ст.125 ч.1 КК України, оскільки у справі відсутня скарга потерпілого, хоча у матеріалах даної справи є зареєстрована 19.06.2012 року заява її підзахисного, ОСОБА_7 , про заподіяння йому 18.06.2012 року, близько 23.00 години у смт.Дашава Стрийського району, тілесних ушкоджень громадянином ОСОБА_6 , - потерпілим по справі №1323/4993/2012. В даному випадку грубо порушено інтереси її підзахисного, ОСОБА_7 , оскільки слідчий, відмовивши в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_6 , за ст.125 ч.1 КК України, позбавив її підзахисного права звернутись зі скаргою в порядку приватного обвинувачення.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 , відносно якого 25.07.2012 року Стрийським міжрайонним прокурором порушено кримінальну справу за ч.1 ст.125 КК України, є неписьменною людиною, виявляє ознаки легкої розумової відсталості у виді помірної дебільності з емоційно-вольовими розладами. У постанові про порушення кримінальної справи за ч.1 ст.125 КК України прокурором не наведено виняткового випадку чи особливого громадянського значення, який має вказаний злочин, як цього вимагає ч.3 ст.27 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора про задоволення апеляції прокурора, який затверджував обвинувальний висновок та апеляції потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає непереконливим доводи суду першої інстанції щодо необхідності проведення додаткового розслідування з зазначених в постанові суду питань.

На думку колегії суд першої інстанції має змогу кожне із зазначених в постанові питань з`ясувати в судовому засіданні шляхом більш ретельного допиту підсудного, свідків, виклику і допиту нових свідків, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст.315-1 КПК України, вчинення інших процесуальних дій, і в залежності від здобутого, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Крім того, в роз`ясненнях, що міститься у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року „ Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування" вказується, що неприпустимим є повернення справи на додаткове розслідування у випадках, коли немає доказів, які б підтверджували обвинувачення, і вичерпані всі можливості одержання додаткових доказів. За таких обставин суд має витлумачити всі сумніви на користь підсудного і постановити згідно з ч.4 ст. 327 КПК України виправдувальний вирок.

Постанова про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ст.129 ч.1 КК України, за фактом умисної погрози вбивством, була порушена 28.06.2012 року на підставі письмової заяви потерпілого ОСОБА_6 від 21.06.2012 року (а.с.10).

В другій письмовій заяві від 25.07.2012 року ОСОБА_6 вказує про нанесення йому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень .

Як вбачається зі змісту ч.3 ст. 27 КПК України, якщо справа про будь-який злочин, зазначений в ч.1ст.27 КПК України (в даному випадку по ч.1 ст.125 КК України) має особливе громадське значення, а також у виняткових випадках, прокурор порушує кримінальну справу і при відсутності скарги потерпілого. Отже, визнати, що справа має особливе громадське значення вправі лише прокурор. У постанові про порушення кримінальної справи від 25.07.2012 року відносно ОСОБА_7 за ознаками злочину передбаченого ст. 125 ч.1 КК України - особливе громадське значення полягає у тому, що злочинне діяння посягає на звичний розклад суспільного життя громадян та дана подія набула суспільного негативного резонансу серед мешканців смт. Дашава, де проживають потерпілий та обвинувачений (а.с.90). Оскільки крім погроз вбивством ОСОБА_7 на адресу ОСОБА_6 ще були нанесені тілесні ушкодження, то в прокурора було достатньо приводів та підстав для порушення відносно ОСОБА_7 кримінальної справи по двох статтях кримінального кодексу.

Постанова слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_6 від 25.07.2012 року (а.с.114-1115) ніким з учасників процесу оскаржена не була.

Не оголошення потерпілому ОСОБА_6 положення ст.383 КК України при подачі першої заяви (а.с.10) не є підставою для не порушення кримінальної справи, а лише підставою для не притягнення до кримінальної відповідальності за дачу завідомо неправдивих показів, однак в подальшому при допитах та поданні заяви його було попереджено по ст. ст. 383, 384 КК України про дачу завідомо неправдивих показів.(а.с.,18, 87).

Потерпілий ОСОБА_6 посилається на п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування" згідно якого, в разі надходження до попереднього розгляду справи клопотання про повернення її на додаткове розслідування від одного з названих у ст.246 КПК України учасників процесу повідомляють про це інших учасників процесу, але всупереч зазначеним нормам його, як потерпілого, не було повідомлено про попередній розгляд справи, що призвело до того, що він не мав можливості висловити свою думку щодо даного питання, чим було порушено його процесуальні права та вимоги закону, оскільки не надіслано оскаржуваної постанови у зазначені законом строки.

З врахуванням наведеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальна справа направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів,

ухвалила :

Апеляції прокурора, який затверджував обвинувальний висновок по справі та потерпілого ОСОБА_6 - задоволити.

Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 вересня 2012 року про повернення на додаткове розслідування кримінальної справи по обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.125 ч.1, 129 ч.1 КК України - скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той же суд.

Головуючий суддя:

Судді: