У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

захисник - ОСОБА_7

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить зарахувати строк попереднього ув`язнення з 07.12.2002 р. по 17.02.2004 р. у строк відбування покарання, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 зазначає, що він був затриманий 10.07.2014 р., про що зазначено у вироку.

Період з 07 грудня 2002 року по 17 лютого 2004 року, а саме один рік, два місяці і 10 днів просить зарахувати як попереднє ув`язнення.

Наголошує на тому, що він не винен у смерті людей.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

09.04.2024 р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 р. № 838-VIII), а саме період часу з 07 грудня 2002 року по 17 лютого 2004 року.

ОСОБА_5 засуджений 06.03.2017 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України до довічного позбавлення волі. У строк відбутого покарання зараховано строк тримання під вартою з 10.07.2014 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 18.08.2017 р. вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2017 р. залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 30.05.2019 р. вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2017 р. та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 18.08.2017 р. залишено без змін. Вирок набрав законної сили 18.008.2017 р.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.09.2023 р. роз`яснено вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2017 р. в частині того, що у строк відбування покарання слід зарахувати ОСОБА_5 строк тримання під вартою з 10.07.2014 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до набрання вироком законної сили, а саме 18.08.2017 р.

Крім цього, судом встановлено, що 05.02.2024 р. засуджений ОСОБА_5 звертався до Заводського районного суду м. Миколаєва з аналогічним клопотанням про вирішення судом питання, пов`язаного із виконанням вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2017 р., у якому просив зарахувати строк його попереднього утримання з 07.12.2002 р. по 17.02.2004 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до його фактичного строку відбуття покарання.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.02.2024 р. у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про вирішення судом питання, пов`язаного із виконанням вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2017 р. відмовлено. Ухвала набрала законної сили 08.03.2024 р.

З урахуванням того, що питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання вже було предметом судового розгляду та за ним прийняте судове рішення, нових обставин з того часу судом встановлено не було, суд першої інстанції, відмовив у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 у зв`язку з його необґрунтованістю.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу засудженого, але наголосив, що ОСОБА_5 раніше не судимий, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р., зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За положеннями ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Водночас ч. 3 ст. 4 КК України, передбачено, що часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до правового висновку про застосування норми права, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 р. в справі № 663/537/17, положення ч. 5 ст. 72 КК України, щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.

У разі вчинення особою злочину до 20.06.2017 р. (включно) під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 р. (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017 р., тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переважаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Якщо особа вчинила злочин починаючи з 21.06.2017 р. (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII) «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 21.06.2017 р., якою законодавець фактично повернувся до первинної редакції ч. 5 ст. 72 КК України, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 цієї статті.

Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватись у конкретному випадку, слід враховувати час вчинення особою злочину, як це зазначено в частинах 2 і 3 ст. 4 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання, як засуджений 06.03.2017 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за п. 1, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України, до довічного позбавлення волі. У строк відбутого покарання зараховано строк тримання під вартою з 10.07.2014 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 18.08.2017 р. вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2017 р. залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 30.05.2019 р. вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2017 р. та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 18.08.2017 р. залишено без змін. Вирок набрав законної сили 18.08.2017 р.

Вказаним вироком ухвалено, у строк відбуття покарання зарахувати ОСОБА_5 строк тримання під вартою з 10.07.2014 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до набрання вироком законної сили, а саме 18.08.2017 р.

Будь-яких інших даних про перебування ОСОБА_5 під вартою в рамках цього кримінального провадження матеріали провадження не містять.

За наведеного, підстав для зарахування строку попереднього ув`язнення з 07.12.2002 р. по 17.02.2004 р. у строк відбування покарання, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3