Провадження №1-кс/369/2432/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000804 від 31.07.2024, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду надійшло клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000804 від 31.07.2024, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що у провадженні СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000804 від 31.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Встановлено, що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ.

Також Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента № 271/2024 від 06.05.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 31.07.2024 близько 11.35 години (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком 27.12.2019 Добропільського міськрайонного суду Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ст. 70, 71 КК України, маючи прямий умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в автопоїзді марки DAF днз. НОМЕР_1 , який був припаркований за адресою: АДРЕСА_1 на території АЗС «ОККО», за кермом якого був потерпілий ОСОБА_5 , шляхом ривка з рук потерпілого повторно відкрито викрав гроші у сумі 18 000 грн.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на вищевказану суму

31.07.2024 в ході проведення особистого обшуку при складанні протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України, у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: грошові кошти купюрами номіналом 20 гривень (ТБ014844), 500 гривень (ГМ9731890, ГМ9731889, ФЗ3191854, УЄ0175879, АА5971321, ГБ3832553, ЗГ0506874, ЄБ7063386, ЕГ6352603, ЕВ6786818, АН6135049, ГА449877, ЕЄ6137322, АЕ0540599, ЕК5226441, ВИ7225830, ЕБ4838992, ЗБ8361944, АЕ1188560, ЕЕ6302574, ЕВ6674737, ВЄ0046828, ЕЗ4758597, АБ7708730, АП4496284, ВС4103718, АС4102718, ЕВ7570557, ЄВ9826973, ЄИ6859392, ЕЄ0307106, АК8300830, АН6838064, ЕГ8873513, АИ4574731, АА7085756, ГБ6089518; мобільний телефон «Моторола» та сім-карту НОМЕР_2 .

У даному випадку на вище вказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки вилучені речі, а саме гроші є обєктом кримінально-протиправних дій, а мобільний телефон та сім-карта містять інформацію про доказ фактів та обставин, що підлягають доказуванню.

У даному випадку вказане майно у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

На підставі вищевикладеного, слідча просила накласти арешт на грошові кошти купюрами номіналом 20 гривень (ТБ014844), 500 гривень (ГМ9731890, ГМ9731889, ФЗ3191854, УЄ0175879, АА5971321, ГБ3832553, ЗГ0506874, ЄБ7063386, ЕГ6352603, ЕВ6786818, АН6135049, ГА449877, ЕЄ6137322, АЕ0540599, ЕК5226441, ВИ7225830, ЕБ4838992, ЗБ8361944, АЕ1188560, ЕЕ6302574, ЕВ6674737, ВЄ0046828, ЕЗ4758597, АБ7708730, АП4496284, ВС4103718, АС4102718, ЕВ7570557, ЄВ9826973, ЄИ6859392, ЕЄ0307106, АК8300830, АН6838064, ЕГ8873513, АИ4574731, АА7085756, ГБ6089518; мобільний телефон «Моторола» та сім-карту НОМЕР_2 , які вилучені 31.07.2024 в ході особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 - умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання- задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти купюрами номіналом 20 гривень (ТБ014844), 500 гривень (ГМ9731890, ГМ9731889, ФЗ3191854, УЄ0175879, АА5971321, ГБ3832553, ЗГ0506874, ЄБ7063386, ЕГ6352603, ЕВ6786818, АН6135049, ГА449877, ЕЄ6137322, АЕ0540599, ЕК5226441, ВИ7225830, ЕБ4838992, ЗБ8361944, АЕ1188560, ЕЕ6302574, ЕВ6674737, ВЄ0046828, ЕЗ4758597, АБ7708730, АП4496284, ВС4103718, АС4102718, ЕВ7570557, ЄВ9826973, ЄИ6859392, ЕЄ0307106, АК8300830, АН6838064, ЕГ8873513, АИ4574731, АА7085756, ГБ6089518; мобільний телефон «Моторола» та сім-карту НОМЕР_2 , які вилучені 31.07.2024 в ході особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6