Провадження № 1-кп/734/259/24 Справа № 734/3479/24
В И Р О К

іменем України

29 серпня 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець кримінальне провадження № 0000911 від 26.06.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець м. Торез Донецької області, громадянина України, раніше судимого:

- 20.06.1996 Совєтським районним судом м. Макіївки Донецької області за ст. 17, ч. 2 ст. 140, ст. 94, ст. 42 КК України до 8 років позбавлення волі, додаткове покарання конфіскація майна;

- 18.10.1996 Центрально-міським районним судом м. Макіївки Донецької області за ст. 17, ч. 1 ст. 140, ст. 42 КК України до 8 років 1 місяця позбавлення волі, приєднано строк за вироком від 20.06.1996 у вигляді 7 років 7 місяців позбавлення волі;

- 26.10.2000 Совєтським районним судом м. Макіївки Донецької області за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України до 4 років позбавлення волі, додаткове покарання конфіскація майна;

- 24.03.2005 Центрально-міським районним судом м. Макіївки Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 23.05.2005 Київським районним судом м. Донецька за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 26.08.2005 Харцизьким міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 21.12.2005 Микитівським районним судом м. Горлівка Донецької області вважати засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 263, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 17.06.2009 Харцизьким міським судом Донецької області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі 4 роки 6 місяців, приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 26.08.2005 у вигляді 6 місяців позбавлення волі;

- 14.11.2013 Сніжнянським районним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 17.06.2009 до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

- 05.12.2013 Гірницьким районним судом м. Макіївки Донецької області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом часткового складання покарань призначеного за цим вироком та вироком від 14.11.2013 остаточно призначено покарання 4 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 15.01.2014 Харцизьким міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 05.12.2013 та остаточно призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 07.03.2019 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 06.06.2022 Личаківським районним судом м. Львова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. 31.05.2024 ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області звільнений умовно-достроково на 2 роки 9 місяців 19 днів від відбуття покарання для проходження військової служби;

без зареєстрованого місця проживання, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та фактично утримується на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до вироку Личаківського районного суду м. Львова від 06.06.2022, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та засуджено до 5 років позбавлення волі. Кінець строку покарання 19.03.2027.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо запровадження інституту умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для безпосередньої їх участі в обороні країни, захисті її незалежності та територіальної цілісності» від 08.05.2024 № 3687-ІХ, під час відбування покарання в Державній установі «Райківська виправна колонія (№73)», ОСОБА_4 виявив бажання проходити військову службу за контрактом у складі Збройних Сил України у зв`язку з чим, ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.05.2024 до ОСОБА_4 застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання для проходження військової служби за контрактом у складі Збройних Сил України з метою безпосередньої участі у відсічі збройної агресії російської федерації.

У подальшому, 04.06.2024 ОСОБА_4 уклав контракт з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 , та того ж дня зарахований до списків особового складу і призначений на посаду гранатометника 2 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону цієї ж частини у військовому званні «солдат».

Згідно з ч. 6 ст. 2, ч. 1 ст. 215, п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за контрактом осіб рядового складу.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» особи, які умовно-достроково звільнені від відбування покарання на підставі, визначеній статтею 811 Кримінального кодексу України, приймаються на військову службу до Збройних Сил України за контрактом на посади рядового, сержантського і старшинського складу, а також офіцерського складу відповідно до військових звань, за якими вони перебувають на військовому обліку.

Згідно з ч. 6 ст. 2, п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за контрактом осіб рядового складу. Початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.

Таким чином, з 04.06.2024 солдат ОСОБА_4 почав проходити військову службу за контрактом та набув статус військовослужбовця Збройних Сил України.

У подальшому, 09.06.2024 військовослужбовця військової служби за контрактом, солдата ОСОБА_4 , направлено у відрядження до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_3 для проходження курсу базової загальновійськової підготовки.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 166 від 13.06.2024 військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_4 , який прибув у відрядження зараховано до списків прикомандированого особового складу зведеного батальйону військової частини НОМЕР_3 та призначено на посаду курсанта.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, під час проходження військової служби напередодні 14.06.2024 у солдата ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на самовільне залишення військової частини в умовах воєнного стану, який він реалізував за наступних обставин.

Так, на виконання свого кримінально-протиправного умислу солдат ОСОБА_4 , у порушення вищевказаного законодавства, будучи військовослужбовцем військової служби за контактом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу відповідних командирів, 14.06.2024 близько 08 год. 00 хв самовільно залишив військову частину НОМЕР_3 , яка дислокується у АДРЕСА_3 , та до 03.07.2024 включно проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини за наявності реальної можливості для цього.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. В скоєному розкаюється.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку і на підставі допиту обвинуваченої суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у інкримінованій їй дії.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

До обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання суд відносить те, що обвинувачений щиро розкаюється у скоєному.

До обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому суд відносить рецидив злочинів.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цих законом санкцій, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч.5 ст. 407 КК України, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення і запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень та з застосуванням ст. 71 КК України.

До набрання вироком законної сили для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне обрати обвинувачено запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з часу фактичного затримання.

Цивільний позов по справі не заявлено, арешти на майно не накладались, судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 06.06.2022 року у виді 1 (одного) року позбавлення волі та остаточно до відбування ОСОБА_4 призначити покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, з моменту їй вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Чернігівським апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Козелецького

районного суду ОСОБА_5