Справа № 953/8356/24
н/п 1-кп/953/1065/24
"01" листопада 2024 р. м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
14 жовтня 2024 року на адресу суду засобом «Електронний суд» надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору.
Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання про повернення обвинувального акту, посилаючись на його необґрунтованість та зазначив, що вказаний обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов до такого висновку.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
З аналізу вказаної норми вбачається, що для ухвалення рішення про повернення обвинувального акту суд має встановити невідповідність відомостей, що фактично наявні у обвинувальному акті, тим відомостям, які він має містити згідно з вимогами КПК України.
Вимоги до обвинувального акту викладені у ст. 291 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;
9) дату та місце його складення та затвердження..
Нормами цієї статті визначений вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.
Зі змісту клопотання про повернення обвинувального акту вбачається, що доводи, викладені захисником у клопотанні, фактично зводяться до незгоди захисника з формулюванням обвинувачення та форматом викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які інкримінується ОСОБА_3 .
Так, під формулюванням обвинувачення слід розуміти короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель кримінального правопорушення, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому. Належний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків органу досудового розслідування, а й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України прямо передбачає, що фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються так, як прокурор це вважає встановленим.
Суд звертає увагу сторони захисту на те, що визначення обсягу та формат викладення фактичних обставин кримінальних правопорушень, що викладаються у обвинувальному акті, і формулювання обвинувачення належить до дискреційних повноважень прокурора, а наведені в обвинувальному акті фактичні дані мають в своїй сукупності лише давати уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
З наданого до суду обвинувального акту вбачається, що зазначені вище вимоги при його складанні дотримані, зокрема у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Так обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
За змістом вищевказаних норм вбачається, що обвинувальний акт форма вираження твердження про вчинення певною особою кримінального правопорушення, яка в той самий час не вирішує наперед питання винуватості такої особи та караності її дій.
З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що доводи захисника про те, що посилання сторони обвинувачення в обвинувальному актів на докази, які є в розпорядженні органу досудового розслідування, є недоречними.
Відповідно до вимог ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акту до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).
Твердження сторони захисника про те, що обвинувальний акт йому та його підзахисному вручений з порушенням вимог ст. 293 КПК України, оскільки він вручений не прокурором, а слідчим, суд також до уваги не приймає, оскільки, як вбачається з розписок, які долучені до обвинувального акту, то вказані розписки про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування були адресовані саме прокурору ОСОБА_7 .
Таким чином, суду не надано жодного доказу, який би свідчив про порушення прокурором вимог ст. 291, 293 КПК України.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки даний обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для його повернення немає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 290, 291, 314, 315 КПК України, суд
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 05 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_1