Справа № 731/159/24
Провадження № 1-кп/731/22/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000389 від 09 серпня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , уродженця с. Остапівка Варвинського району Чернігівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого у ПАТ «УКРНАФТА» на посаді інженера-програміста, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, статус особи з інвалідністю чи учасника бойових дій відсутній, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2023 року у період часу з 19 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., перебуваючи на території земельної ділянки, розташованої неподалік господарства за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи єдиний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з останнім, діючи умисно, наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар головою в область правої сторони обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа зі зміщенням, синця верхньої губи, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №279 від 11 жовтня 2023 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми діями, що виразилися у виді заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні ним кримінальному правопорушенню за ч. 2 ст. 125 КК України категорично заперечив, наголосивши на відсутності у його діях складу правопорушення, оскільки обставини вказані у обвинувальному акті не відповідають дійсності. Зазначив, що їхня сім`я періодично має конфлікти з сусідами ОСОБА_8 . Останній конфлікт був обумовлений ніби-то перебуванням його сина на території земельної ділянки, належної ОСОБА_8 . З метою вирішення непорозумінь він мав намір поговорити з ОСОБА_6 , що і відбулося 08 серпня 2023 року на території городів суміжних їм господарств. Під час розмови втрутилася жінка Ларського ОСОБА_9 , на що він попросив її не заважати. У свою чергу ОСОБА_6 почав висловлюватися в його адресу образи та погрожував. У подальшому, вони обидва узялися за держак вил, та мали намір їх висмикнути один у одного. На місце події прибіг його син. Після чого, ОСОБА_4 смикнув у свою сторону вила, за результатами чого вони і зіштовхнулися, шляхом удару його потилиці об обличчя потерпілого, на якому потім виднілася кров. Десь ще хвилину побувши там, вони розійшлися. Як стало відомо пізніше, ОСОБА_9 за результатами вказаної події викликала наряд поліції. Додатково повідомив, що йому здалось, що ОСОБА_6 мав намір на нього замахнутися вилами, оскільки рухав їх у його вік, і це він сприйняв як реальну загрозу, у зв`язку і з чим і намагався їх забрати. Від зіткнення з обвинуваченим на волосяній ділянці голови у обвинуваченого утворилась гуля.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію обвинуваченого, категорично заперечивши обставини обвинувачення.

Потерпілий по справі ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, у виді заподіяння йому тілесних ушкоджень, за обставин, викладених у обвинувальному акті, шляхом нанесення одного удару головою в область його правої сторони обличчя, за результатами чого ним було отримані тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом кісток носа зі зміщенням та синця верхньої губи. У зв`язку з цим, потерпілий наполягав на притягненні ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, щодо виду покарання поклався на розсуд суду. Заявлений ним цивільний позов підтримав та наполягав на стягненні з обвинуваченого шкоди у розмірі 104 599, 51 грн, яка складається з придбаних медикаментів та отриманого лікування у розмірі 4 599, 51 грн та моральної (немайнової) шкоди в розмірі - 100 000 грн. Також, наполягав на стягненні з обвинуваченого документально підтверджених витрат на правову допомогу, які були ним понесені у межах вказаної судової справи. Щодо обставин події вказав, що 08 серпня 2023 року, у вечірній час, він перебуваючи з дружиною ОСОБА_9 на суміжній його садибі земельній ділянці, згрібали сіно. В цей момент до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_4 та вчинив словесний конфлікт, в ході чого висловився нецензурною лайкою. В момент конфлікту, потерпілий стояв, тримаючи в руках вила гострим вістрям до землі. В цей час, ОСОБА_4 маючи намір вихватити вила, також взявся за них, та вони почали їх перетягувати кожен у свою сторону. Під час цього, ОСОБА_4 сильно потягнувши на свою сторону, завдав йому один удар головою в область правої сторони обличчя, за результатами чого потерпілий, впав на спину і на короткий період часу втратив свідомість. Наголосив, що очевидцями події завдання тілесних ушкоджень була лише його дружина ОСОБА_9 , яка у подальшому пішла до будинку для виклику наряду поліції та швидкої допомоги. Після приїзду карети швидкої його доправили до травматологічного відділення лікарні, де він перебував 15 днів на стаціонарі. У подальшому, він лікувався амбулаторно.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 підтримала позицію потерпілого. Щодо фактичних обставин справи не заперечила.

Обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, підтверджується оголошеними, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами:

- витягами з ЄРДР кримінального провадження №0000389, внесеного 09 серпня 2023 року, з первісною правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України, що в подальшому було перекваліфіковано на ч. 2 ст. 124 КК України, по факту звернення 08 серпня 2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , про те, що в ході конфлікту котрий відбувався за місцем проживання заявника наглядно знайома особа нанесла йому тілесні ушкодження (а.с. 154-155);

- рапортом помічника чергового сектору моніторингу Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 (а.с. 160), згідно з яким 08 серпня 2023 року о 20 год. 09 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 по факту звернення заявника ОСОБА_11 про те, що 08 серпня 2023 року у вказаний час за адресою: АДРЕСА_2 , сусід побив батька заявника ОСОБА_12 , останній має високий тиск та сліди крові на обличчі. За результатами відпрацювання на підставі рапорту інспектора ГРПП ОСОБА_13 , встановлено, що, прибувши на місце повідомлення: АДРЕСА_2 , було виявлено, що мав місце конфлікт між сусідами ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , в ході якого останній наніс ОСОБА_16 тілесні ушкодження. Ларський повідомив, що самостійно звернеться до Прилуцького СМЕ та був доставлений до закладу охорони здоров`я каретою швидкої допомоги;

- рапортом помічника чергового сектору моніторингу Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 (а.с. 161), згідно з яким 08 серпня 2023 року о 22 год. 47 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 по факту надходження до приймального відділення Прилуцької міської лікарні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з діагнозом: ЗЧМТ, СГМ, відкритий перелом кісток носу. Зі слів потерпілого його побив на власному подвір`ї сусід близько 20 год. цього ж дня. У зв`язку з цим, ОСОБА_6 був госпіталізований в травматологічне відділення. За результатами відпрацювання на підставі рапорту інспектора ГРПП ОСОБА_17 , встановлено, що, прибувши до Прилуцької ЦМЛ ОСОБА_6 звернувся з письмовою заявою з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень з боку відомої йому особи ОСОБА_18 ;

- заявою ОСОБА_6 від 08 серпня 2023 року (а.с. 162), адресованою начальнику Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, згідно з якою наполягав на притягнення до відповідальності ОСОБА_18 , який 08 серпня 2023 року на межі присадибної ділянки його господарства вчинив сварку, в ході якої наніс йому тілесні ушкодження, завдавши один удар по обличчю;

- висновком лікаря судово-медичного експерта Прилуцького МРВ СМЕ ОСОБА_19 судово-медичної експертизи №279 від 20 вересня 2023 року (а.с. 172-175), проведеної на підставі постанови дізнавача СД Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_20 про її призначення від 20 вересня 2023 року (а.с. 169-170), відповідно до якого: у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом кісток носа зі зміщення уламків, синець верхньої губи. Дані тілесні ушкодження виникли, не менше ніж від однієї дії тупого предмету за механізмом удару, по давності можуть відповідати 08.08.2023 р. Оскільки під час утворення черепно-мозкової травми кожне наступне тілесне ушкодження може збільшувати і прояви в цілому, оцінка ступеню тяжкості цих ушкоджень також проводиться в комплексі, отже дані тілесні ушкодження відповідно до пп.2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3, та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України N?6 від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Діагноз: «Фібриляція передсердь невідомої давнини. Інфаркт міокарда застарілий?», який мається в наданій медичній документації, являється захворюванням. Враховуючи характер спричинених тілесних ушкоджень, встановлено, що останні могли утворитись від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею, яким в тому числі могла бути як рука, так і нога сторонньої особи. Враховуючи анатомічну локалізацію даних тілесних ушкоджень вважаю, що останні не могли утворитися при падінні на площині, та могли утворитися, в тому числі, за обставин викладених в описовій частині постанови;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11 листопада 2023 року (а.с. 176-179) та відеозапису фіксації його проведення (а.с. 184), здійсненого у період часу з 11 год. 00 хв. по 11 год. 06 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , за участю потерпілого ОСОБА_6 . В ході слідчої дії останньому було запропоновано відтворити події, які мали місце 08 серпня 2023 року, на що він погодився та зазначив, що в обумовлену дату він, разом із дружиною, перебували на території свого господарства, виконуючи справи по господарству. В цей час, між ним та сусідом ОСОБА_4 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 висловлювався в адресу дружини ОСОБА_9 нецензурною лайкою. У зв`язку з цим, ОСОБА_6 вказав дружині йти додому та повернувся до неї обличчям. В наслідку, оскільки ОСОБА_4 перебував поруч то несподівано схопив вила, які перебували у руках ОСОБА_6 , відвівши їх вбік, наніс один удар головою в праву сторону його обличчя, від чого ОСОБА_6 впав на землю. Після чого, конфлікт ОСОБА_4 був припинений, а ОСОБА_6 було викликано ШМД;

- постановою про визнання об`єктів речовими доказами, складеною 11 листопада 2023 року дізнавачем СД Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_20 (а.с. 185), згідно з якого вирішено цифровий носій DVD-R диск з відеозаписами слідчих експериментів за участі потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9 , визнати речовими доказами у кримінальному провадженні №0000389 від 09 серпня 2023 року та зберігати його в матеріалах кримінального провадження;

- висновком лікаря судово-медичного експерта Прилуцького МРВ СМЕ ОСОБА_19 судово-медичної експертизи №328 від 14 листопада 2023 року (додатково до висновку експерта №279 від 26 вересня 2023 року -11 жовтня 2023 року) (а.с. 189-193), проведеної на підставі постанови дізнавача СД Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_20 про її призначення від 14 листопада 2023 року (а.с. 169-170), відповідно до якого на підставі даних протоколів слідчих експериментів, даних висновку експерта N?278 від 26.09.2023р., відповідно до вимог наступних регламентуючих документів: Кримінальний процесуальний кодекс України від 13.04.2012р зі змінами та доповненнями, Закон України«Про судову експертизу» від 25.02.1994р, Наказ МОЗ України N?6 від 17.01.1995р («Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України») експерт дійшов висновку, що у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом кісток носа зі зміщення уламків, синець верхньої губи. Враховуючи характер даних тілесних ушкоджень, вважаю, що останні могли утворились в тому числі, за обставин вказаних під час проведення слідчого експерименту від 11.11.2023р. за участю потерпілого ОСОБА_6 та під час проведення слідчого експерименту від 11.11.2023р. за участю свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04 березня 2024 року (а.с. 200-203) та відеозапису фіксації його проведення (а.с. 204), здійсненого у період часу з 12 год. 40 хв. по 13 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , за участю підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 . В ході слідчої дії підозрюваному ОСОБА_4 було запропоновано відтворити події, які мали місце 08 серпня 2023 року, на що він погодився та зазначив, що подія відбувалася на території земельної ділянки, розташованої за його будинком, місце положення якої продемонстрував. Після чого, на пропозицію дізнавача, ОСОБА_4 відображав подію, яка відповідно до його позиції мала місце, з особою, яку залучено для у часті у якості статиста. Вказав, що в ході конфлікту з ОСОБА_6 , тримаючи у руках вила, почав замахуватися з його лівого боку в правий бік ОСОБА_4 . У свою чергу ОСОБА_4 схопив правою рукою за металеву частину вил, а лівою за держак. Після чого, ОСОБА_6 потягнув вила на свою сторону, що також було здійснено і ОСОБА_4 , цим самим вони стояли та перетягуючи один на одного вила, які перебували у горизонтальному положенні. У подальшому ОСОБА_4 вирішивши забрати вила, підступив до потерпілого та різко потягнув їх на себе, в цей момент відчув біль в області скроні. У свою чергу ОСОБА_6 вже перебував у сидячому стані на землі, опираючись на одну руку. За спливом 15-20 секунд Бойко помітив на обличчі ОСОБА_6 кров, зокрема в частині його верхньої губи, то вважав що пошкодив її. На запитання дізнавча ОСОБА_4 вказав, що ОСОБА_6 менший від нього зростом та досягає йому підборіддя. Крім того, на останньому аркуші протоколу проведення слідчого експерименту міститься запис щодо заявленого клопотання ОСОБА_4 про долучення до матеріалів справи фотофіксацію його голови, яке було зроблене дружиною;

- постановою дізнавача СД Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_20 від 17 листопада 2023 року (а.с. 205), згідно з якою, оскільки під час досудового розслідування кримінального провадження №0000389, відповідно до висновку судово-медичного експерта №279 від 11 жовтня 2023 року у потерпілого ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, було вирішено перекваліфікувати вчинене діяння із ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України;

- постановою про визнання об`єктів речовими доказами, складеною 04 березня 2024 року дізнавачем СД Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_20 (а.с. 206), згідно з якого вирішено цифровий носій DVD-R диск з відеозаписами слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 , визнати речовими доказами у кримінальному провадженні №0000389 від 09 серпня 2023 року та зберігати його в матеріалах кримінального провадження;

- висновком лікаря судово-медичного експерта Прилуцького МРВ СМЕ ОСОБА_19 судово-медичної експертизи №58 від 05 березня 2024 року (додатково до висновку експерта №279 від 11 жовтня 2023 року та №328 від 11 грудня 2023 року) (а.с. 210-215), проведеної на підставі постанови дізнавача СД Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_20 про її призначення від 05 березня 2024 року (а.с. 207-208), відповідно до якого на підставі даних протоколу слідчого експерименту, протоколу допиту підозрюваного. даних висновків експерта N?279 від 11.10.2023р. та N?328 від 11.12.2023р., відповідно до вимог наступних регламентуючих документів: Кримінальний процесуальний кодекс України від 13.04.2012р зі змінами та доповненнями, Закон України «Про судову експертизу» від 25.02.1994р, Наказ МОЗ України N?6 від 17.01.1995р («Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України») експерт дійшов висновку, що у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозова травма, струс головного мозку, закритий перелом кісток носа зі зміщення уламків, синець верхньої губи. Враховуючи характер та об?єм даних тілесних ушкоджень, вважаю, що утворення даних тілесних ушкоджень за обставин на які вказує підозрюваний ОСОБА_4 у допиті підозрюваного та під час проведеного з ним слідчого експерименту, маловірогідно.

- наданими в судовому засіданні усними поясненнями свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні повідомила, що 08 серпня 2023 року, у вечірній час, вона перебуваючи з чоловіком ОСОБА_6 на суміжній їх садибі земельній ділянці, згрібали сіно. В цей момент до них підійшов обвинувачений ОСОБА_4 та вчинив конфлікт, висловлюючись нецензурною лайкою в її адресу. В ході чого, ОСОБА_4 різко вхватив вила, за які тримався її чоловік ОСОБА_6 , та потягнув на свою сторону, в ході чого завдав головою один удар в область правої сторони обличчя чоловіка, потерпілий впав на спину та з його обличчя потекла кров. Після чого, вона пішла до будинку для виклику наряду поліції та швидкої допомоги. Швидка приїхала раніше, здійснила огляд чоловіка, який уже перебував у будинку, та у подальшому його госпіталізували до лікарні у м. Прилуки, де останній і перебував на стаціонарному лікуванні.

- наданими в судовому засіданні усними поясненнями свідка ОСОБА_8 - ОСОБА_21 , яка в судовому засіданні повідомила, що в момент події вона перебувала за місцем свого постійного проживання у м. Прилуки. До неї зателефонувала мати ОСОБА_9 та повідомила про конфлікт і факт заподіяння сусідом ОСОБА_4 її батьку ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Після чого, вона зателефонувала на службу 102 та викликала до місця події наряд поліції. Працівниками поліції була викликана швидка медична допомога. За результатами події її батька ОСОБА_6 було доставлено до лікарні у м. Прилуки, де він перебував на стаціонарному лікуванні. Під час його відвідин він передавав їй призначення лікарів, щоб вона придбала необхідні медикаменти.

- наданими в судовому засіданні усними поясненнями свідка ОСОБА_22 , яка повідомила, що перебуває у подружніх стосунках з обвинуваченим та мають двох спільних дітей. Вказала, що їхня сім`я періодично має конфлікти з сусідами ОСОБА_8 . Останній конфлікт був обумовлений перебуванням її сина на території земельної ділянки, належної ОСОБА_8 , що нею категорично заперечується. З метою вирішення даних безпідставних обвинувачень її чоловік ОСОБА_4 мав намір поговорити з ОСОБА_6 , що і відбулося 08 серпня 2023 року на території городів суміжних їм господарств. Очевидцем початку конфлікту вона не була, оскільки лише первісно почула їх розмову на високих тонах, вирішила дізнатись що відбувається. Рухаючись у їх напрямку вона бачила, що її чоловік та ОСОБА_6 тримаючи в руках в горизонтальному положенні якийсь предмет ззовні схожий на дерев`яну палку, який і перетягували один на одного. Підійшовши, ОСОБА_6 перебував у сидячому положенні і над його верхньою губою були каплі крові. У подальшому, останній взяв вила та продовжив займатися свої справами. Після чого, вона з чоловіком пішли в будинок. За подальшими діями ОСОБА_6 вони не слідкували. Вдома у чоловіка було виявлено садно на тім`яній частині голови, про що повідомлялося працівників поліції;

- наданими в судовому засіданні усними поясненнями свідка - працівника поліції ОСОБА_23 , який прибув разом з колегою ОСОБА_13 до місця проживання ОСОБА_8 де і перебував ОСОБА_6 на якому були плями крові. Очевидцем події він не був. У подальшому ними було відібрано пояснення від ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Пояснення від інших членів сім`ї ОСОБА_24 він не відбирав, оскільки вони не були свідками події. Вказав, що з відібраних пояснень мав місце конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , під час якого ОСОБА_6 були завдані тілесні ушкодження. Наголосив, що ОСОБА_4 свою причетність до нанесення ОСОБА_6 будь-яких ушкоджень заперечив.

- наданими в судовому засіданні усними поясненнями свідка - працівника поліції ОСОБА_13 , який прибув разом з колегою ОСОБА_23 до місця проживання ОСОБА_8 де і перебував ОСОБА_6 у якого обличчя було у крові. Очевидцем події він не був. У подальшому ними було відібрано пояснення від ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Згідно пояснень було встановлено, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на території городу мав місце конфлікт. Вказав, що ОСОБА_4 повідомляв про наявність у нього саден, більш детально повідомити не зміг, оскільки точно не пам`ятає. Вказав, що до кола їх обов`язків входить виключно відібрання пояснень та складення рапортів за результатами події. Інших очевидців події ними не встановлювалося;

- наданими в судовому засіданні усними поясненнями неповнолітнього свідка - ОСОБА_25 , за присутності одного з його батьків, яким є обвинувачений, та залученого судом психолога. ОСОБА_25 повідомив, що він проживає разом з батьками за адресою: АДРЕСА_1 , с-ще Варва. Вказав, що їх сусіди ОСОБА_26 та ОСОБА_27 обвинувачували його у перебуванні на території їх огороду та вчиненні ним якихось протиправних дій. 08 серпня 2023 року він разом з батьком пішли на подвір`я збирати яблука. Помітивши, що сусід ОСОБА_26 перебуває на території городу та щось палить, батько, з наміром з`ясувати обставини претензій до сина, пішов. В цей час сам ОСОБА_25 заліз на турнік, підтягнувшись, сів на перекладину та був очевидцем події. Батько прибувши безпосередньо до сусіда ОСОБА_26 , зупинився близько одного метру між ним, вони почали розмову, під час якої, дружина ОСОБА_16 , яка стояла поруч, висловлювалася в сторону його батька. В цей час він, залишивши перекладину турніка, пішов у напрямку до них. В ході конфлікту потерпілий ОСОБА_26 , в якого в руках були вила, замахнувся на його батька. При цьому батько спіймав вила руками та вони, тримаючи держак вил обома руками у горизонтальному положенні, почали їх перетягувати між собою. Через деякий час прибула мати свідка та стояла поруч. Після чого, батько потягнув вила на себе, в результаті чого ОСОБА_8 , похилившись на сторону батька, вдарився своєю головою об голову батька, та присів на лікоть, перебуваючи у цьому положенні нетривалий період. Батько викинув вила у бур`яни, та через не тривалий час вони покинули території огороду. З`ясувавши, що за результатами даної ситуації на голові у батька були виявлені тілесні ушкодження, мати надала йому першу медичну допомогу. Після цього, прибули працівники поліції.

Суд вважає за необхідне наголосити, що показання допитаних в судовому засіданні свідків, як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, які здобуті у визначений КПК процесуальний спосіб, є послідовними та логічними, та фактично узгоджуються між собою і дослідженими письмовими доказами, а тому визнаються судом допустимими, належними та достовірними.

Суттєвих розбіжностей у показаннях щодо основних фактів та обставин, які мають значення для цього кримінального провадження, у показаннях вказаних свідків, потерпілого та обвинуваченого судом не встановлено.

Єдина розбіжність обумовлена різницею у механізмі заподіяння тілесного ушкодження потерпілому, яка була висловлена неповнолітнім ОСОБА_25 , сином обвинуваченого, а саме, що тілесне ушкодження мало місце за результатами застосування обвинувачем фізичної сили, у виді перетягування у свою сторону держака вил, що по інерції призвело до різкого нахилу потерпілого у сторону обвинуваченого та здійснення удару головою потерпілого об голову обвинуваченого.

Аналогічна версія події під час дачі показань була висловлена і самим обвинуваченим.

Проте, аналізуючи вищевказану версію, як конкуруючу з версією заявленою стороною обвинувачення, суд приходить до висновку, що механізм заподіяння тілесних ушкоджень, на якому наполягає сторона захисту, є дійсно мало імовірним, що доводиться як висновком відповідного експертного дослідження №58 від 05 березня 2024 року, проведеного додатково за показами обвинуваченого, так і характером відповідного тілесного ушкодження, фізичних характеристик учасників, зокрема різниці у їх зрості. Критична оцінка судом механізму подій, описаного стороною захисту ґрунтується й на тому, що маючи намір виключно на відбір предмету з рук потерпілого обвинувачений вочевидь повинен був мати вектор руху протилежний супротиву потерпілого, зміщуючи центр ваги, розташований у чоловіків ближче до плечей, відповідно і голову за тим же, протилежним вектором руху. Відтак, описаний механізм, зокрема у розташуванні голови обвинуваченого вперед, та ривку предмету, за який тримався потерпілий донизу, свідчить навіть у його інтерпретації подій про умисність таких дій, та бажання саме нанести таким чином ушкодження.

У зв`язку з цим, на переконання суду, позиція сторони обвинувачення в частині заявленого ними механізму спричинення тілесного ушкодження явно переважає, як за об`ємом долучених до матеріалів справи доказів, так і за стандартом доведення поза розумним сумнівом, оскільки сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, цілком виключає будь-яке інше розумне пояснення події, ніж це вказано у обвинуваченні, що у даній категорії справ є визначальним, а тому сприймається судом, як обставина, яка дійсно мала місце.

Твердження ж обвинуваченого про те, що ним були вчинені дії фактично з метою захисту (необхідна оборона), оскільки потерпілий його спровокував, суд оцінює критично, у зв`язку з тим, що будь-яких достеменно підтверджуючих даних про це матеріали справи не містять, а конкретні обставини справи не дають підстав прийти до такого висновку.

Невід`ємним елементом необхідної оборони є наявність у того, хто захищається, потреби в негайному відверненні чи припиненні наявного суспільно небезпечного діяння.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

З огляду на досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що потерпілий, чи будь-яка інша особа, яка перебувала на місці події, не вчиняли щодо обвинуваченого дій такого рівня, які б могли сприйматись як підстава для самозахисту або необхідності негайного відвернення чи припинення посягання на його життя чи здоров`я.

Отже, суд критично оцінює показання обвинуваченого, про те, що потерпілий міг застосувати до нього фізичну силу, використовуючи вила, які перебували у його руках, які як сам і повідомив були знаряддям для праці потерпілого, ще за довго до події конфлікту, а не імовірним предметом заподіяння шкоди для його здоров`я, що є лише його припущенням. А тому така позиція, сприймається судом, як неспроможна, надана з метою уникнення відповідальності за вчинене, та розцінюється виключно як спосіб захисту, оскільки є явно суперечливою та спростовуються дослідженими у судовому засіданні письмовими документами, а також показаннями потерпілого та свідків.

Суд зважає, що на етапі судового розгляду стороною захисту було заявлене клопотання про визнання доказів недопустимими, а саме: протоколу проведення слідчого експерименту від 04 листопада 2023 року за участю потерпілого ОСОБА_6 ; протоколу проведення слідчого експерименту від 04 листопада 2023 року за участю ОСОБА_9 ; постанови про призначення додаткової судово-медичної експертизи; Висновку експерта №328 від 14 листопада 2023 року. На обґрунтування своєї позиції, зазначено, що обидва слідчі експерименти, які проводилися за участю потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9 , були здійснені за їх одночасної присутності. У зв`язку з цим, оскільки перший слідчий експеримент проводився саме з потерпілим, то подальша аналогічна слідча дія за участю ОСОБА_9 , мала місце уже після того, як вона побачила та почула позицію потерпілого щодо обставин, які на його переконання відбувалися, що є порушенням ст. 240 КПК України. За результатами вказаних слідчих експериментів дізнавачем на підставі постанови від 14 листопада 2023 року було призначено додаткову судово-медичну експертизу, за основу якої і було взяті обставин зафіксовані спірними слідчими експериментами.

Аналізуючи зміст вказаного клопотання у сукупності з обставинами обвинувачення та доказами по справі, суд робить висновок, що вказане клопотання слід задовольнити лише частково, виходячи з наступного.

Як неодноразово наголошувалося у постановах Касаційного кримінального суду, порушення порядку отримання доказів, яке призводить до їх недопустимості, визначається правилами допустимості доказів, передбаченими главою 4 § 1 КПК України та іншими статтями КПК України, в яких такі правила сформульовані. Також суд визнавав, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК України істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Відповідно до частини 1 статті 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а саме відомості (фактичні дані), які отримані саме завдяки такому порушенню. Тобто закон вимагає встановити прямий причинний зв`язок між порушенням прав людини і отриманими доказами.

Метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю особи слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на відміну від допиту, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Нормативна модель слідчого експерименту передбачає безпосередню участь особи у проведенні дій, спрямованих на досягнення легітимної мети цієї слідчої дії, а саме у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань. Шляхами досягнення мети слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України є проведення дізнавачем, слідчим, прокурором відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Отримання від особи відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії - слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч. 2 ст. 84 та п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК України країни є документом.

Так, суд зважає, що єдиним застереженням під час проведення слідчого експерименту є умова, що при цьому не створюється небезпека для життя і здоров`я осіб, які беруть у ньому участь, чи оточуючих, не принижуються їхні честь і гідність, не завдається шкода.

У зв`язку з цим, кримінально-процесуальне законодавство, як зокрема і зміст ст. 240 КПК, не мстить прямої заборони на проведення слідчого експерименту одночасно зі свідками, потерпілими, підозрюваним.

Разом з тим, суд зважає, що дійсно під час вказаних слідчих експериментів були присутні потерпілий ОСОБА_6 і свідок ОСОБА_9 одночасно, що зафіксовано відеозаписами. Перша слідча дія була за участю потерпілого, хід якої проводився за присутністю свідка ОСОБА_9 . Проте, будь-яких коментарів, підказок, тиску на потерпілого під час слідчого експерименту з ним вона не вчиняла. Відтак, фактична інформація щодо механізму подій, викладена потерпілим під час слідчого експерименту є належною та допустимою, істотних порушень КПК під час проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 суд не вбачає.

Однак, оскільки подальше відтворення подій свідком ОСОБА_9 на слідчому експерименті, було здійснено вже з імовірним врахуванням нею свідчень самого потерпілого, а потерпілий неодноразово втручався в процес слідчого експерименту, який проводився із ОСОБА_9 , на переконання суду твердження сторони захисту дійсно заслуговує на увагу, а протокол слідчого експерименту від 11 листопада 2023 року (а.с. 180-183) зі свідком ОСОБА_9 та відеозапис фіксації його проведення (а.с. 184), за участю свідка ОСОБА_9 суд не може покласти в обґрунтування доведеності обвинувачення.

Вирішуючи клопотання в частині визнання недопустимим висновку експерта №328 від 14 листопада 2023 року, з підстав істотного порушення КПК під час проведення слідчого експерименту, суд зазначає наступне.

Оскільки присутність свідка ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 , за викладеної вище мотивації не сприймається судом як порушення, яке є визначальним для визнання недопустимості результатів такої слідчої дії, слідчий експеримент із потерпілим, у сукупності з протоколами його допиту, суд вважає достатніми самостійними підставами для опису дізнавачем механізму нанесення тілесних ушкоджень зазначених потерпілим у постанові та призначення відповідної експертизи.

При цьому, суд зауважує, що у самій постанові про призначення експертизи, слідчий описує механізм нанесення тілесних ушкоджень за єдиним механізмом, який ідентично описує як потерпілий ОСОБА_8 так і свідок Ларська, а експерт, у описовій частині експертизи наводить механізм подій який є тотожним, на будь-які протиріччя або різниці у показах потерпілого та свідка не вказує, та наголошує на імовірності утворення тілесних ушкоджень за наведених потерпілим та свідком обставин.

Відтак, суд визнає належними і допустимими доказом згадуваний висновок експерта, зокрема в частині підтвердження імовірності обставин нанесення тілесних ушкоджень за механізмом, описаним під час проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 .

Аналізуючи зазначені вище докази в їх сукупності, не дивлячись на розбіжності у показаннях обвинуваченого, потерпілого та свідків щодо механізму заподіяння ушкоджень, поза будь-яким сумнівом залишається той факт, що потерпілому було нанесено легке тілесне ушкодження, ступінь тяжкості та локалізацію якого визначено висновком експерта. Дане тілесне ушкодження було нанесене обвинуваченим ОСОБА_4 , шляхом завдання потерпілому ОСОБА_6 одного удару головою в область його правої сторони обличчя, що також доведено поза будь-яким сумнівом. Доводи сторони захисту в частині відсутності умислу на завдання тілесних ушкоджень та випадковості подій суд сприймає критично. Розумних сумнівів, не спростованих доказами по справі, суд не вбачає.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена, а його дії, що виразилися у виді заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, за що він і повинен нести кримінальну відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 , за місцем проживання характеризується позитивно; на утриманні має двох неповнолітніх дітей; раніше не судимий; на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; статусу УБД не має, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді штрафу, у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, що на переконання суду буде необхідним для виправлення обвинуваченого, сприятиме запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Суд зважає, що у ході судового провадження потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов про стягнення на його користь із обвинуваченого, завданої кримінальним правопорушенням, шкоди у розмірі 104 599, 51 грн, яка складається з придбаних медикаментів та отриманого лікування у розмірі 4 599, 51 грн та моральної (немайнової) шкоди в розмірі - 100 000 грн. Також, наполягає на стягненні з обвинуваченого документально підтверджених витрат на правову допомогу, які були понесені ОСОБА_6 у межах вказаної судової справи.

На обґрунтування заявленого цивільного позову ОСОБА_6 наголосив, що кримінальним правопорушенням, розгляд якого і здійснюється у межах даного кримінального провадження, йому як потерпілому було завдано матеріальну та моральну шкоду. Матеріальні витрати полягають у тому, що після спричинення йому тілесних ушкоджень легкої тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, він був вимушений проходити лікування в медичному закладі, після чого продовжив лікуватися вдома. За результатами чого мали місце матеріальні витрати на медикаменти. Вказує, що після події спричинення йому тілесних ушкоджень він має проблеми зі здоров`ям, з наступним діагнозом: ІХС дифузний кардіосклероз; стабільна стенокардія ІІ ФК; постійна форма фібриляції передсердь нормо-тахісистолічний варіант; CHF2DS2-VASc- 2 бали; HAS-BLED 1 бал; EHRA- II А; гіпертонічна хвороба ІІ стадія, ступінь І, ризик високий; ускладнення СН ІІ А ст. На обґрунтування моральної шкоди потерпілий зазначив, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого та характеру нанесених ушкоджень йому була спричинена відповідна моральна шкода, яка за його оцінкою становить - 100 000 грн. Заявлена моральна шкода обумовлена моральними стражданнями, оскільки останній до сьогоднішнього дня переживає емоційний стрес та не може відновити своє здоров`я і нормальний життєвий побут.

На обґрунтування заявленого цивільного позову судом було досліджено:

- копію довідки №236, виданої 26 березня 2024 року КНП «Варвинська лікарня» Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, відповідно до якої ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні з паліативними ліжками КНП «Варвинська лікарня» з 04 січня 2024 року по 15 січня 2024 року. Діагноз: ІХС дифузний кардіосклероз; стабільна стенокардія ІІ ФК; постійна форма фібриляції передсердь нормо-тахісистолічний варіант; CHA2DS2-VASc- 2 бали; HAS-BLED 1 бал; EHRA- II А; гіпертонічна хвороба ІІ стадія, ступінь І, ризик високий; ускладнення СН ІІ А ст. (а.с. 57);

- копію Витягу-епікриз із медичної картки стаціонарного хворого №11 від 15 січня 2024 року (а.с. 58), належної ОСОБА_6 , в якій зазначено основний діагноз: ІХС дифузний кардіосклероз; стабільна стенокардія ІІ ФК; постійна форма фібриляції передсердь нормо-тахісистолічний варіант; CHA2DS2-VASc- 2 бали; HAS-BLED 1 бал; EHRA- II А; гіпертонічна хвороба ІІ стадія, ступінь І, ризик високий; ускладнення СН ІІ А ст. Рекомендовано: Диспансерний нагляд сімейного лікаря; дієта; Аритміл 200 мг 1 табл на добу тривало; Спіронолактон 50 мг 1 табл на добу тривало; Варфарин 5 мг 1 табл на добу постійно; Ко пренеса 8/2,5 мг 1 табл на добу постійно під контролем; Розустат 10 мг 1 табл на добу постійно;

- фіскальні чеки (а.с. 56 );

- копію виписки із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_6 (а.с. 246), який у період з 15 серпня 2023 року по 01 вересня 2023 року перебував на амбулаторному лікуванні. Діагноз: ЗЧМТ (08.08.2023), струс головного мозку, перелом кісток носа. Короткий анамнез: зі слів травму отримав 08 серпня 2023 року, лікувався в Прилуцькій ЦМЛ у період з 08.08.-14.08.2023 року. Мали місце скарги на головні болі, шаткість при ходьбі, загальна слабкість. Лікування: Кваніл, Вінпоцетин, Еналаприл, Бісопролол. Після лікування стан покращився, атаксія і головні болі зменшилися. Лікувальні і трудові рекомендації: нагляд сімейного лікаря, ощадливий режим, контроль артеріального тиску, та Вінпоцетин 1 т. 2 рази на день, 10 днів;

- копію виписки №6020 із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_6 (а.с. 247), виданої КНП «Прилуцька центральна міська лікарня», який у період з 08.08.2023 року по 24.08.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні. Діагноз: ЗЧМТ:, струс головного мозку, перелом кісток носа, забій пришкірної гематоми губи. Лікувальні і трудові рекомендації: нагляд у невролога, ЛОРа; Еналаприл, контроль артеріального тиску;

- копію протоколу обстеження ОСОБА_6 у кабінеті МР-томографії ( АДРЕСА_3 ) від 10 серпня 2023 року (а.с. 248), за результатами якого встановлено висновок: МР-ознак крововиливів, патологічних вогнищ головного мозку на момент дослідження не виявлено, ознаки розширення зовнішніх лікворних пристроїв, хронічного полісинусита

Суд бере до уваги позицію обвинуваченого щодо пред`явленого до нього цивільного позову, яка заявлена у відзиві на позовну заяву та підтверджена на етапі судового розгляду. Обвинувачений категорично заперечує щодо можливості задоволення заявлених потерпілим вимог, позовні вимоги не визнає повністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що тілесні ушкодження, які 08 серпня 2023 року були отримані потерпілим, є результатом дій самого ОСОБА_6 . Обвинувачений не мав ніякого умислу щодо спричинення ОСОБА_6 відповідних тілесних ушкоджень. Наголосив, що останнім не долучено до матеріалів справи жодного доказу на підтвердження зв`язку між отриманими 08 серпня 2023 року ним тілесними ушкодженнями та діагнозом, посилання на який містяться у цивільному позові. Долучені потерпілим письмові документи не мають відношення до результатів конфлікту, що мав місце 08 серпня 2023 року. Поза цим, вказав, що медична допомога у державних та комунальних закладах охорони здоров`я надається безоплатно, що гарантовано Конституцією України. Щодо заявленої вимоги в частині спричинення потерпілому моральної шкоди, вказав на відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження моральних страждань потерпілого, його емоційного стресу, погіршення та неможливості відновлення його стану здоров`я.

Аналізуючи доводи цивільного позову суд приймає до уваги положення ст. 128 КПК України та ст. 1177 ЦК України, відповідно до яких особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, а також те, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від злочину, відшкодовується відповідно до закону.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_6 за результатами конфлікту з обвинуваченим ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, у зв`язку з чим, потерпілий проходив з 15.08.2023 року по 01.09.2023 року амбулаторне та з 08.08.2023 року по 24.08.2023 року стаціонарне лікування. На переконання суду зазначені періоди лікування, аналізуючи встановлені лікарями діагнози, безпосередньо пов`язані з потребою у відновленні стану здоров`я потерпілого за наслідками події отримання ним тілесних ушкоджень за обставин вказаних у обвинуваченні.

При цьому, долучені потерпілим до матеріалів справи копія довідки №236, яка видана 26 березня 2024 року КНП «Варвинська лікарня» Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, Витяг-епікриз із медичної картки стаціонарного хворого №11 від 15 січня 2024 року, на переконання суду не стосуються обставин отримання ним тілесних ушкоджень, оскільки характер захворювань, які вказані у діагнозах, не відносяться до категорії вад здоров`я, які стали причиною відповідного тілесного ушкодження, що фактично стороною потерпілого доведено так і не було.

Аналізуючи фіскальні чеки на підтвердження понесених потерпілим витрат на лікування констатує, що з переліку рекомендованих лікарями препаратів ним було придбано: вонпоцетин 15,32 грн; та кваніл 325,01 грн.

Поза цим, суд також вважає пов`язаними та обґрунтованими витрати потерпілого на: Називін краплі назальні 100,66 грн; l-Лізину есцинат розчин для ін`єкцій 259,04 грн; Нейродар 456,25 грн, 325,60 грн; Амбрія 499,20 грн; Роксера 264,40 грн, оскільки їх придбання у період стаціонарного лікування обумовлене характером спричиненої йому фізичної шкоди, рекомендованими препаратами лікаря та самими фармакологічним властивостям препаратів, що дублюють призначення препаратів по діючій речовині.

Також, суд вважає доведеними та обґрунтованими витрати на обстеження ОСОБА_6 у кабінеті МР-томографії ( АДРЕСА_3 ) вартість якого становила 1 300 грн.

У зв`язку з цим, загальна сума, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого в рахунок відшкодування його матеріальних витрат за підрахунками суду становить 3 545,48 грн.

При цьому, інші товари, посилання на які містять фіскальні чеки, за своїм цільовим призначенням та фармакологічним властивостям, на переконання суду не відносяться до речей та препаратів, яких дійсно потребував потерпілий за результатами отриманих ним тілесних ушкоджень.

У свою чергу чек на суму - 169 грн № (а.с. 56) та чек №106469 на суму 325,00 грн., взагалі не містять інформації щодо переліку придбаних товарів, що унеможливлює встановлення їх належності.

Щодо вимог про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого завданої кримінальними правопорушеннями моральної шкоди у сумі 100 000 грн, які потерпілий обґрунтовує спричиненням моральних страждань, які призвели до негативних змін у його житті, оскільки останній до сьогоднішнього дня переживає емоційний стрес та не може відновити своє здоров`я і нормальний життєвий побут, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна, шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її заподіяла за наявності її вини.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного суду України від 31 серпня 1999 року визначено, що судом у даній категорії справ має бути досліджено питання щодо поведінки потерпілого, що може істотно вплинути на розмір відшкодування шкоди.

Вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим відносно потерпілого свідчить про спричинення йому певних психологічних страждань.

Визначаючи розмір морального відшкодування, суд, з врахуванням обставин вчинених правопорушень, даних про особу потерпілого, враховуючи особу обвинуваченого, відношення останнього до вчиненого, який свою вину категорично заперечує, характеру негативних наслідків, викликаних його діями, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, а також зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, з врахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушень та розміру завданих збитків, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, на переконання сума заявленої потерпілим моральної школи є завищеною та підлягає частковому задоволенню у розмірі 10 000 грн, що на переконання суду буде цілком співрозмірним його моральним стражданням, спричиненим вказаним кримінальним правопорушенням.

У питанні відшкодування витрат потерпілого на правову допомогу, слід зазначити таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Такі витрати складаються, у тому числі, із витрат на правову допомогу (п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України).

Чинне кримінальне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, однак зобов`язує надати докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, у тому числі на правову допомогу.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значення справи для сторони (постанова КЦС ВС від 23 червня 2022 у справі 607/4341/20).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін (висновок ВП ВС викладений у постанові від 19 лютого 2020 року, справа № 755/9215/15-ц).

Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має урахувати розумність розміру витрат на професійну правову допомогу, а також пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності витрат.

Повідомляючи про розмір процесуальних витрат потерпілий подав копію договору з адвокатом та акт виконаних робіт, підтверджуючи, що розмір таких становить фіксований гонорар по 12 000 грн. на досудовому слідстві та судовому розгляді (а.с. 132 т.1). При цьому, зміст наданих послуг складає - на етапі досудового розслідування: написання письмових клопотань та скарг, ознайомлення з матеріалами справи та представництва під час допиту потерпілого; - на етапі судового розгляду в суді першої інстанції: участь в судових засіданнях, підготовка цивільного позову у кримінальному провадженні. Пред`являючи цивільний позов, потерпілий повідомив аналогічний розмір витрат на правову допомогу (а.с. 53-55 т.1).

Суд визнав цивільний позов таким, що підлягає частковому задоволенню лише на 13 відсотків, відтак, зокрема і з цієї підстави, сума витрат на правову допомогу підлягає зменшенню.

Крім того, оскільки розмір витрат на правову допомогу обумовлено потерпілим та адвокатом у фіксованому розмірі, однак, детального опису видів та об`ємів наданих послуг суду не надано, слід виходити із загальної оцінки судом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); імовірного часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягу наданих адвокатом послуг; ціни цивільного позову та значення справи для сторони, оцінки критерію реальності адвокатських витрат, складності конкретної справи.

Оцінюючи наведені критерії, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу потерпілого є завищеним, а цивільний позов задоволено у незначній частині відносно до його ціни, відтак, належними до стягнення витратами суд вважає суму у 12 000 гривень.

Про наявність інших процесуальних витрат сторони провадження не повідомили.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 3 545 (три тисячі п`ятсот сорок п`ять) гривень 48 копійок матеріальної шкоди та 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди, а всього стягнути 13 545 (тринадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять) гривень 48 копійок.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 процесуальні витрати на правову допомогу у сумі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Речові докази:

- цифровий носій DVD-R диск з відеозаписами слідчих експериментів за участі потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9 , після набрання вироком законної сили залишити для зберігання в матеріалах судової справи;

- цифровий носій DVD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили залишити для зберігання в матеріалах судової справи.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1