10 грудня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Вознесененівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 про приведення судового рішення у відповідність до вимог Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,
14 жовтня 2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло вищевказане подання начальника Вознесенівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 у якому остання посилаючись на вимоги Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання.
В обґрунтування подання зазначено про те, що 10.04.2024 року до Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області надійшов на виконання вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2024 року відносно ОСОБА_4 .
22.04.2024 року ОСОБА_4 ознайомлена з порядком виконанням покарання з випробуванням.
09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 2 684,00 грн.
Згідно з вироку суду кримінальне правопорушення скоєне засудженою 24.08.2023 року, вартість викраденого майна ОСОБА_4 складає 2 220,61 грн., що, враховуючи норми законодавства України, виключає кримінальну відповідальність за ч.4 ст.185 КК України.
З урахуванням викладеного, враховуючи положення ст.74 КК України просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що вважає подання законним та таким, що підлягає задоволенню.
Засуджена ОСОБА_4 у судовому засіданні просила задовольнити подання органу пробації.
Представник органу пробації у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд подання за її відсутності.
Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженої, суд приходить до наступного висновку.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_4 покладено такі обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2024 року набрав законної сили 05 квітня 2024 року та був прийнятий до виконання Вознесенівським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18 липня 2024 року, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст.51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку зі змінами внесеними до ст.51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024 року, після 09 серпня 2024 року, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 КУпАП.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 01 січня звітного податкового року.

Згідно вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2024 року ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України 24.08.2023 року.

У 2023 році розмір податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України становив 1 342,00 грн., тобто для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2023 року повинна перевищувати 2 684,00 грн.

Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_4 вчинила крадіжку, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 2 220,61 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.3 ст.3, ч.2 ст.4 КК України).

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, що положення Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, з урахуванням вищевказаних норм, мають зворотну силу в часі та підлягають застосуванню у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 .

Таким чином, на день розгляду подання діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 , наразі не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого остання засуджена не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, зокрема викрадення ОСОБА_4 майна вартістю, що у 2023 році не перевищувала 2 684,00 грн., її дії, після внесення змін Законом України № 3886-IX від 18.07.2024, тягнуть за собою адміністративну відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому суд вважає, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2024 року, на підставі ч.2 ст.74 КК України.

З урахуванням вищезазначеного подання органу пробації підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Вознесенівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування призначеного покарання, з визначеним іспитовим строком тривалістю 1 рік, на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1