Провадження № 1-кп/686/1434/24
УХВАЛА

18 вересня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 307 КК України,

встановив:

Ухвалою суду від 05 серпня 2024 року дію обраного під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжено судом до 04 жовтня 2024 року включно. До спливу цього строку судове провадження завершити не представляється можливим, в зв`язку із неявкою в судове засідання усіх свідків, судовий розгляд за клопотанням прокурора, проти якого не заперечила сторона захисту, відповідно до ст. 327 КПК України підлягає відкладення.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор заявив клопотання, проти якого заперечили обвинувачений і захисник, про продовження відносно ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку клопотання прокурора задовольнити, дію запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, продовжити. Підстав для зміни обвинуваченому міри запобіжного заходу на інший, більш м`який запобіжний захід, на цей час суд не вбачає.

При цьому суд враховує, що ризики, які були доведені прокурором в суді при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, істотно не зменшились. Останній офіційно не працевлаштований, обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, пов`язаного із незаконним обігом особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великому розмірі, який за своїм характером представляє особливу суспільну небезпеку та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, у справі не з`ясовані усі обставини, встановлені під час кримінального провадження, не перевірено їх доказами, в тому числі не допитані усі свідки, а відтак обвинувачений, знаходячись на волі, може незаконно на них впливати, перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватись від суду, а також продовжити злочинну діяльність.

Наведене свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, про що заявив захисник, та що такі заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень по справі.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд також враховує, що своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуються і вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження його дії. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Керуючись ст.ст. 327, 350, 392 КПК України,

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Дію обраного під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжити до 17 листопада 2024 року включно.

У разі внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 червня 2024 року в сумі 302 800 грн. (триста дві тисячі вісімсот гривень), термін дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків визначити строком на два місяці з дня внесення застави. У разі невиконання цих обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Судовий розгляд відкласти на 15 год. 00 хв. 09 жовтня 2024 року.

У судове засідання викликати сторони, доставити обвинуваченого, який перебуває під вартою.

Ухвала в частині продовження дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: