Справа № 216/5034/24
провадження 1-кп/216/578/24
ВИРОК

іменем України

05 вересня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №4 приміщення суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001228 від 02.06.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, працюючого водієм у ФОП « ОСОБА_6 », у зареєстрованого шлюбі не перебуває, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, моб. тел. НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Під час судового розгляду встановлено, що чинною постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ в редакції від 24.01.1995 «Про право власності на окремі види майна» визначено, що визначено, що зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини та засоби вибуху віднесено до видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України.

Пунктами 1-4, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом МВС України від 21.08.1998 №622 (далі Інструкція) визначено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї бойових припасів до не, вибухових матеріалів і речовин здійснюються лише на підставі спеціальних дозволів.

Згідно з положеннями п. 4 чинної постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №3 (далі Постанова), з посиланням на вищевказану Інструкцію, - до вибухових речовин належать порох, динаміт, тротил, нітрогліцерин та інші хімічні речовини, їх сполуки або суміші, здатні вибухнути без доступу кисню.

У порушення вищевказаних чинних нормативно-правових актів ОСОБА_4 здійснив умисні протиправні дії, пов`язані з незаконним поводженням з вибуховими речовинами за наступних обставин

Так, ОСОБА_4 , 01.06.2024, в вечірній час доби (більш точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені), у кущах по АДРЕСА_2 , виявив залишений невстановленими особами, оформлений заряд вибухової речовини, а саме, споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1. Оглянувши предмет, обіг якого без передбаченого законом дозволу заборонений, ОСОБА_4 , переслідуючи злочинний умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання вибухових речовин, не маючи для цього передбаченого законом дозволу, взяв собі, присвоїв і таким способом придбав вказану вибухову речовину без передбаченого законом дозволу. При цьому ОСОБА_4 у повній мірі усвідомлював протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки та бажав їх настання. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 переніс вищевказаний предмет до місця свого мешкання будинку АДРЕСА_2 , де на території будинку став зберігати зазначену вибухову речовину - споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, без передбаченого законом дозволу. У період часу з 00:20 годин 02.06.2024 до 01:40 годин 02.06.2024, в ході огляду території будинку АДРЕСА_2 , за місцем реєстрації та мешкання ОСОБА_4 працівники поліції виявили й вилучили на території будинку, на підлозі:

- конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який згідно з висновком судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/104-24/23389-ВТХ від 25.06.2024 відноситься до категорії вибухових речовин;

- спусковий важіль запалу типу УЗРГМ, промислового виготовлення, який згідно з висновком судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/104-24/23389-ВТХ від 25.06.2024, вибухового спорядження не містить та до вибуху не придатний;

- ударно-спусковий механізм спрацьованого запалу типу УЗРГМ, який згідно з висновком судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/104-24/23389-ВТХ від 25.06.2024, вибухового спорядження не містить та до вибуху не придатний;

- промислову виготовлену холосту пробку до гранат, яка згідно з висновком судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/104-24/23389-ВТХ від 25.06.2024, вибухового спорядження не містить та до вибуху не придатна.

Вказану вибухову речовину ОСОБА_4 придбав, носив і зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинив носіння, зберігання, придбання, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю й пояснив, що за обставин, викладених у вироку вчинив даний злочин, а саме: 01.06.2024, в вечірній час доби (більш точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені), у кущах по вул. Запорізькій у м. Кривому Розі, знайшов гранату Ф-1, яку підняв та вирішив залишити собі. Прийшовши додому, дістав з кишені гранату та почав її крутити, стався вибух, як потім стало відомо, вибухнув запал від гранати. Викликали швидку допомогу. Від вибуху отримав травми кисті руки. У вчиненому обвинувачений щиро покаявся, осудивши свої дії та усвідомивши суспільну небезпечність вчиненого злочину.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням ним його фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо нього з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням, роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показами обвинуваченого, письмовими доказами, що характеризують особу обвинуваченого, а також в частині речових доказів та процесуальних витрат.

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні, у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а дії його відповідають складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і правильно кваліфіковані як носіння, зберігання, придбання, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, у зв`язку із чим обвинувачений підлягає кримінальному покаранню.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення ним злочину раніше не судимий, має професійно-технічну освіту, офіційно працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні має неповнолітню дитину, згідно з побутовою характеристикою з місця проживання та характеристикою з місця роботи характеризується з позитивної сторони, за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався. Зі складеної, уповноваженим органом з питань пробації досудової доповіді, відносно обвинуваченого, вбачається, що останній, не підтримує зв`язків з особами, які ведуть антисоціальний спосіб життя, алкогольні напої вживає рідко, наркотичні речовини не вживає, не ідентифікує себе з кримінальною особистістю, усвідомлює наслідки своїх протиправних дій, має плани на майбутнє. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, оцінюється як середній; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, історію правопорушень, його спосіб життя, середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а також середній рівень небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить небезпеки для суспільства та окремих осіб.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд виходить з класифікації злочинів, особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин.

До обставин, які пом`якшують покарання і встановлені у даній кримінальній справі, суд відносить щире каяття.

Обговорюючи питання про міру покарання відносно обвинуваченого, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого і обставину, яка пом`якшує його покарання, наведені судом вище у вироку, у зв`язку з чим, беручи до уваги санкцію ч. 1 ст. 263 КК України, вважає що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, оскільки саке таке покарання сприятиме його виправленню і попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень, а також буде необхідним і достатнім, тому вважає необхідним застосувати до обвинуваченого приписи ст.ст. 75, 76 КК України та звільнити останнього від відбування покарання з встановленням йому випробувального терміну.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому, у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, таке залучення експертів здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України.

В силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки в рамках цього кримінального провадження було проведено судову вибухову-технічну експертизу на проведення якої було витрачено кошти з Державного бюджету України у сумі 3029,12 грн, що підтверджується довідкою експертної установи Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, тому такі процесуальні витрати підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 63, 65, 66, 263 ч. 1 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 124, 349, 369-376, 392, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, визначеного судом в 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експерта, у сумі 3029,12 грн (три тисячі двадцять дев`ять гривень).

Арешт тимчасово вилученого майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.06.2024, а саме, на мобільний телефон марки «Redmi» моделі «М2003J15SS», зеленого кольору, вилучений 02.06.2024 під час огляду території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ,- скасувати.

Речові докази:

- спусковий важіль запалу типу УЗРГМ, промислового виготовлення, ударно-спусковий механізм спрацьованого запалу типу УЗРГМ, промислову виготовлену холосту пробку до гранат, долучені до матеріалів кримінального провадження №0001228 на підставі постанови від 27.06.2024, передані на зберігання до камери схову речових доказів Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно з квитанцією №032-ОР/24 знищити.

- мобільний телефон марки «Redmi», моделі «М2003J15SS», зеленого кольору, долучений до матеріалів кримінального провадження №0001228 на підставі постанови від 07.06.2024, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно з квитанцією №213/24 повернути законному володільцю.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Вирок ухвалено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_8