печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національної поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001783 від 01.11.2023,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2024 заступник начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національної поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту, на вилучене майно під час проведення обшуку за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: планшет Apple, грошові кошти в сумі 1593625 гривень, 4000 Євро, 21000 доларів США.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001783 від 01.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службовими особами одного із органів місцевого самоврядування та підпорядкованим структурним підрозділам, привласнено бюджетні кошти в особливо великому розмірі, шляхом укладання договорів на поховання померлих та на облаштування місць поховання померлих військовослужбовців ЗСУ, за завищеними цінами.

Так, в ході здійснення досудового розслідування в межах вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи колишнім директором комунального підприємства «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» Одеської міської ради, разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який займає посаду директора поховального дому ТОВ «Анубіс», зловживаючи службовим становищем, організували свого роду монополію на поховання у м. Одесі та протиправний механізм з привласнення бюджетних коштів в особливо великому розмірі, шляхом укладання з керівниками підконтрольних їм фіктивних суб?єктів підприємницької діяльності відповідних документів.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , та з іншими посадовими особами департаменту праці та соціального політики Одеської міської ради, департаменту міського господарства Одеської міської ради, департаменту фінансів Одеської міської ради, а також комунального підприємства «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» Одеської міської ради, організували протиправний механізм по укладенню ряду договорів з керівниками фіктивних, підконтрольних їм суб?єктів підприємницької діяльності на спорудження надгробків та облаштування місць для поховань загиблих/померлих військовослужбовців збройних Сил України, а також інших військових формувань та правоохоронних органів або осіб з їх числа, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України у зв?язку з військовою агресією Російської федерації проти України по завищеним цінам.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залучили до вищезазначеної протиправної діяльності групу осіб з наступним розподілом ролів: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка займає посаду заступника міського голови - директора департаменту фінансів Одеської міської ради та курує виділення адресної грошової допомоги для облаштування надгробків та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка, займає посаду директора Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.

Департамент є розпорядником бюджетних коштів, зокрема адресної грошової допомоги на облаштування надгробків, тобто ОСОБА_9 є підписантом за тристоронніми договорами на виділення компенсації за облаштування надгробків.

Крім того, до вказаної протиправної діяльності залученим був ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є директором комунального підприємства «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» Одеської міської ради та який повністю підконтрольний ОСОБА_6 , а також контролює всі цвинтарі міста Одеса. Також, останній погоджує акти виконаних робіт по облаштуванню надгробків.

Також, до вказаної протиправної діяльності залученою була ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є головним бухгалтером поховального дому ТОВ «Анубіс» та безпосередньо відповідає за всіх підконтрольних директорів фіктивних підприємств. Остання також контролює всі надходження та видатки ФОП і підконтрольних ТОВ «Анубіс» підприємств, у тому ж числі ФОП « ОСОБА_12 » та ПП «Монумент Сервіс». Зокрема ОСОБА_11 відповідає за рух грошових коштів між підконтрольними ТОВ «Анубіс» ФОП та підприємствами, а також за зняття готівки. Окрім цього, встановлено, що саме ОСОБА_11 веде бухгалтерський облік на підприємствах, які встановлюють нагробки на військовій ділянці та займається розрахунковими рахунками з цього приводу.

Поряд з цим, встановлено, що залучена до вказаної протиправної діяльності ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , працює бухгалтером поховального дому ТОВ «Анубіс» та відповідає за бухгалтерський облік директорів підконтрольних фіктивних підприємств, а також остання підконтрольна ОСОБА_11 з усіх питань, пов`язаних із виконанням загального злочинного плану.

В свою чергу ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка займає посаду заступника директора поховального дому ТОВ «Анубіс», відповідає за фінансові питання та за спілкування з безпосередньо військовими, правоохоронцями та лікарями, з приводу отримання за грошову винагороду від останніх осіб першочергової інформації стосовно загиблих або померлих осіб. Чоловік останньої - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є директором одного з фіктивних підприємств, яке підконтрольне власникам поховального дому ТОВ «Анубіс», а також, є колишнім співробітником комунальної установи « Одеська міська станція швидкої медичної допомоги », де працював спільно зі своєю дружиною. ОСОБА_16 відповідає за отримання від швидкої, поліції та лікарень міста Одеси першочергової інформації щодо померлих.

Також, до вказаної протиправної діяльності залученим був ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який є власником та кінцевим бенефіціаром ПП «Монумент-сервіс» (код за ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), яке за тристороннім договором виконує роботи по спорудженню надгробків для загиблих військових.

На роль співвиконавця був залучений ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , який є директором ПП «Монумент-сервіс», яке за тристороннім договором виконує роботи по спорудженню надгробків для загиблих військових. Також, ОСОБА_19 контролює сбір грошових коштів за поховання й встановлення надгробків, за результатами чого звітує ОСОБА_6 .

Поряд з цим, встановлено, що до вказаної протиправної діяльності був залучений ОСОБА_12 , який є фіктивним ФОП та за тристороннім договором виконує роботи по спорудженню надгробків для загиблих військових. Останній фактично працює на Таїровському цвинтарі та виконуючи функції різноробочого, є підконтрольним ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_20 , звітуючи останнім про результати своєї роботи.

08.08.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_21 (справа № 757/33704/24-к) проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_17 , під час якого вилучено планшет Apple, грошові кошти в сумі 1593625 гривень, 4000 Євро, 21000 доларів США, дозвіл на вилучення яких не передбачено вказаною ухвалою слідчого судді.

Відповідно до постанови від 08.08.2024 вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, у вищевказане майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи наведене, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання та просив його задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання. Зазначив, що в будинку у якому був проведений обшук та вилучено грошові кошти і планшет Apple, мешкає низка осіб, які не мають жодного відношення до цього кримінального провадження. Також вказав, що вилучені гроші мають законне джерело походження, та на підтвердження цих обставини надав низку документів. До того ж, акцентував увагу на тому, що планшет Apple не містить жодних даних та інформації, що стосується предмету досудового розслідування. Разом з цим вказав, що жодній особі, які мешкають в будинку не було повідомлено про підозру, та матеріали кримінального провадження не містять відомостей, які б прямо вказували на причетність ОСОБА_17 до вчинення ним кримінальних правопорушень, тому у даному випадку підстави для задоволення клопотання відсутні.

Вислухавший учасників процесу, дослідивши клопотання та долучені до нього докази, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001783 від 01.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 369 КК України.

08.08.2024 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва проведено обшук, в ході якого виявлено планшет Apple, грошові кошти в сумі 1593625 гривень, 4000 Євро, 21000 доларів США.

08.08.2024 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом речей та предметів, вилучених під час проведення вказаного обшуку.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно за адресою: АДРЕСА_1 , а саме планшет Apple, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Що стосується вимог клопотання прокурора в частині накладення арешту на грошові кошти, вилучених під час обшуку, слідчий суддя зазначає наступне.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що ст. 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

На стійке переконання слідчого судді, під час судового розгляду прокурором не доведено, що грошові кошти в сумі 1593625 гривень, 4000 Євро, 21000 доларів США відповідають критеріям ст.98 КПК України, здобуті злочинним шляхом, та є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001783 від 01.11.2023, оскільки в матеріалах клопотання відсутні та під час судового розгляду прокурором не надано доказів, що вилучені грошові кошти одержані внаслідок вчинення злочинних дій та можуть бути використані як докази у цьому кримінальному провадженні. До того ж, під час судового розгляду представником власника майна були спростовані вказані обставини, та надано низку як доказів щодо законного походження вилучених грошових коштів. Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_17 та інші особи, які мешкають у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не мають процесуального статусу підозрюваних у кримінальному провадженні №0001783 від 01.11.2023.

Окремо слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду від 08.08.2024 органу досудового розслідування під час проведення обшуку надано дозвіл на вилучення саме ідентифікованих грошових коштів, однак грошові кошти, які вилучені під час проведення обшуку, не були ідентифікованими чи поміченими.

На підставі викладеного, у зв`язку із недоведеністю прокурором правової підстави для накладення арешту на грошові кошти в сумі 1593625 гривень, 4000 Євро, 21000 доларів США, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора в цій частині.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене майно під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_17 , а саме: планшет Apple.

В задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1