Справа № 509/6409/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь, в режимі відеоконференції клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження № 0000162 від 07.02.2024 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, громадянина України, з середньо освітою, холостого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період на посаді стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти у званні молодшого сержанта у в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого і проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого - у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно із вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому воєнний стан в Україні безперервно продовжувався, зокрема, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14.03.2022 р., затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 р. № 2119-ІХ; Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 259/2022 від 18.04.2022 р., затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022 р. № 2212-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 р. від 17.05.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 р. № 2263-ІХ; Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 573/2022 від 12.05.2022 р., затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 р. № 2500 ІХ; Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від № 757/ 2022 від 07.11.2022 р., затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 р. № 2738-IX; Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 58/2023 від 06.02.2023 р., затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.02.2023 р. № 2915-IX; Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 254/2023 від 01.05.2023 р., затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02.05.2023 р. № 3057-IX; Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 р. № 451/2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27.07.2023 р. № 3275-IX; Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 р. за № 734/2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 р. № 3429-IX; Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024 р. за № 49/2024, затвердженого Законом України від 06.02.2024 р. № 3564-IX; Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 271/2024 від 06.05.2024 р., затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3684-IX від 08.05.2024 р.; Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3891/2024 від 23.07.2024 р., затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3891-IX від 23.07.2024 р., продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

З клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності Калугіна вбачається, що 23.03.2022 р. відповідно до Указу президента України від 24.02.2022 р. № 69/2022 та набуття чинності Указу президента «Про загальну мобілізацію» та виконання вимог мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України № 32/321/501/13т, молодшого сержанта Калугіна призвано на службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , Наказом командира якої від 23.03.2022 р. № 3 солдата запасу ОСОБА_7 призначено на посаду бойового медика стрілецького взводу стрілецької роти ВЧ НОМЕР_1 .

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 23.03.2022 р. № 4 солдата ОСОБА_7 зараховано до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 , на підставі рапорту про прийом справ та посади солдата ОСОБА_7 (вх. № 134 від 23.03.2022 р.).

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 26.07.2023 р. № 205 солдата ОСОБА_7 призначено на посаду стрільця стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_1 .

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 25.11.2023 р. № 596 «Про призначення службового розслідування» було призначено службове розслідування за фактом не прибуття молодшого сержанта ОСОБА_7 , призначеного на посаду стрільця стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_1 , до місця несення служби.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 24.12.2023 р. № 168 «Про результати службового розслідування» було наказано передати матеріли службового розслідування органам досудового розслідування.

Згідно положень п. 4 ч.1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, є день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_2 або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України.

Відтак, як стверджується прокурором у своєму клопотанні, з 23.03.2022 р., тобто з дня направлення ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Прокурор стверджує, що проходячи військову службу, солдат ОСОБА_7 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Також, прокурор зазначає, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період на посаді стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант» ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо). Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Проте, прокурор наполягає, що солдат ОСОБА_7 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентують порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях та діючи умисно, з метою тимчасово ухилення від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану 25.11.2023 р. - не прибув вчасно на службу без поважних причин до місця виконання бойового завдання військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , та ухилявся від проходження військової служби до 22.10.2024 р., проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби, після чого з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 , повідомивши про скоєне ним кримінальне правопорушення.

Таким чином, дії солдата ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Як стверджується прокурором у своєму клопотанні, підозрюваний ОСОБА_7 вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України вперше, виявив намір повернутись до в/ч НОМЕР_3 , та командиром військової частини НОМЕР_3 надано ОСОБА_7 згоду на продовження військової служби у вказаній військовій частині.

Відповідно до ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 407,408 КК України - може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Частиною 2 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

В судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання, яке просив задовольнити.

В судовому засіданні військовослужбовець ОСОБА_7 та його захисник категорично заперечили те, що ОСОБА_7 добровільно звернувся з клопотанням до прокурора про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби, показавши, що подібного клопотання він не подавав, письмову згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України на ім?я прокурора ОСПСО Південного регіону ОСОБА_8 з вказаних підстав, а письмова згода на його звільнення від кримінальної відповідальності на ім?я прокурора ОСПСО Південного регіону ОСОБА_8 підписана не ним, а іншою особою, а тому він її не підтримує, відмовившись від своєї заяви про те, що він без проходження ВЛК згоден повернутися у військову частину для проходження служби, яку написав під примусом так як він не був мобілізований для проходження військової служби, не підписував жодних контрактів з військовою частиною чи з іншими підрозділами Міноборони України, не проходив ВЛК, а тому не є військовослужбовцем в розумінні Закону України «Про проходження громадянами України військової служби у збройних силах України», однак не заперечував проти закриття відносно нього кримінального провадження в порядку ч.ч. 1,2 ст. 184 КПК України, що він просив у своєму клопотанні, а також просив захисник у своєму клопотанні, вказавши на вищезазначені обставини.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України відсутні, суд дійшов висновку про необхідність відмови прокуророві у задоволенні його клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження № 0000162 від 07.02.2024 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та закриття кримінального провадження через відсутність добровільної згоди ОСОБА_7 на закриття кримінального провадження і звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав, та про свій намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби, що є необхідною умовою згідно ст.ст. 286,401 КПК України.

Також, на думку суду, слід відмовити у задоволенні клопотань як ОСОБА_7 , так і його захисника про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч.ч. 1,2 ст. 184 КПК України, вважаючи їх передчасними, беручи до уваги, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні не закінчено складанням обвинувального акту та направленням його до суду, а доводи сторони захисту, викладені у клопотаннях про закриття кримінального провадження з приводу того, що ОСОБА_7 не є військовослужбовцем, не укладав відповідних контрактів з в/ч НОМЕР_1 , куди був призначений ОСОБА_7 є добровольчим формуванням, служба в якому згідно Закону України «Про основи національного спротиву» відбувається на добровільній основі, а також те, що ОСОБА_7 не проходив ВЛК є предметом розгляду органом досудового розслідування щодо існування чи відсутності в діях ОСОБА_7 ознак, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Керуючись ст.ст. 184,284,286 КПК Украины, ст. 401 КК України, суд, -

УХВАЛИВ :

1.В задоволенні клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження № 0000162 від 07.02.2024 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та закриття кримінального провадження відмовити ;

2.В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000162 від 07.02.2024 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у зв?язку з відсутністю події та складу кримінального правопорушення відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1