УХВАЛА

Іменем України

21.11.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про накладення арешту на майно, внесене слідчим ВР ЗСТ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0003410 від 02.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 01.11.2024 близько 17.50 год. водій ОСОБА_5 (військовослужбовець в/ч НОМЕР_3 ), керуючи автомобілем Mitsubishi Outlander р/н НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Чуднівська у м. Житомирі, поблизу буд. 120, зі сторони Чуднівського шосе, в напрямку вул. Чумацький Шлях здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала вул. Чуднівську в межах нерегульованого пішохідного переходу зліва на право відносно руху автомобіля. Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до медичного закладу м. Житомира.

В ході проведення огляду місця ДТП працівниками СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області було вилучено транспортний засіб, а саме Mitsubishi Outlander р/н НОМЕР_1 та поміщено на майданчик тимчасового тримання автомобілів ГУНП в Житомирській області, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий зазначив, що оскільки вилучений автомобіль зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що він є доказом вчинення кримінального правопорушення, в ході досудового розслідування, з метою проведення повного, об`єктивного та неупередженого дослідження всіх обставин вказаної ДТП, необхідно провести ряд експертних досліджень, зокрема: експертизу технічного стану автомобіля, експертизу механізму та обставин ДТП та судово-трасологічну експертизу.

Слідчий в судове засідання, будучи належним чином повідомленим, не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, зазначив, що призначені експертизи проведені та до Житомирського РУП надійшли висновки експертиз, а саме технічного стану та транспортно-тросологічна. Щодо накладення арешту покладався на розсуд суду.

20.11.2024 від власника автомобіля та його представника надійшли заява та заперечення проти клопотання, в яких останні просили розгляд справи проводити без їх участі, заперечували проти задоволення клопотання, зазначивши, що автомобіль, на який слідчий просить накласти арешт, використовується у службових цілях для потреб військовослужбовців.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Застосування арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КК України).

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003410 від 02.11.2024, здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження).

До клопотання слідчим долучено: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, протокол огляду місця ДТП, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та постанову слідчого про визнання про визнання предметів речовими доказами.

Слідчий у клопотанні зазначив, що у ході досудового розслідування необхідно провести ряд експертних досліджень, однак не зазначено, чи призначені такі експертизи, на якій стадії виконання вони перебувають та інше. В заяві від 21.11.2024 слідчий зазначив, що до Житомирського РУП надійшли висновки експертиз, а саме технічного стану та транспортно-тросологічна, іншої мети накладення арешту, як проведення експертиз слідчим не зазначено.

Крім цього, власником автомобіля наведені обґрунтовані посилання на нагальній потребі у експлуатації такого автомобіля у службових цілях для потреб військовослужбовців.

Так, згідно листа-звернення командира 1 штурмового загону в/ч НОМЕР_4 пункти постійної дислокації підрозділу зосереджені у місцевості, яка знаходиться на значній відстані від основних транспортних шляхів, у зв`язку з чим існує необхідність використання ОСОБА_5 для забезпечення мобільності і особистих потреб військовослужбовців власного автомобіля Mitsubishi Outlander р/н НОМЕР_1 . В такому листі зазначено, що слідчі дії з автомобілем проведено і завершено, а потерпіла не має претензій до ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для арешту майна, вказаного у клопотанні слідчого, оскільки останнім не доведено потреби кримінального провадження у накладенні арешту на згадуваний автомобіль.

За правилами статті ч. 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Керуючись ст. ст. 169, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого ВР ЗСТ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , внесеного в кримінальному провадженні №0003410 від 02.11.2024 про накладення арешту.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1