Єдиний унікальний номер 205/1611/24
1-кп/205/688/24
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
Провадження № 1-кп/205/688/24 Справа № 205/1611/24
У Х В А Л А

23 жовтня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та строку дії покладених обов`язків під час розгляду кримінального провадження №0001736 від 13.11.2023 стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Крутоярівка Дніпропетровської області, громадянина України, працевлаштований в БО «БФ «ПАТРІОТИ ДНІПРА» заступником директора, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушен ь, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (надалі КК),

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Дніпропетровській області, громадянина України, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК,

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор, в порядку ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 та про продовження строку дії процесуальних обов`язків обвинуваченому ОСОБА_4 , яке мотивував наявністю ризиків, передбачених п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК запобігти яким можливо лише шляхом застосування до обвинуваченого виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та шляхом продовження строку дії покладених обов`язків.

Потерпілий ОСОБА_8 та його представник підтримали клопотання прокурора та наполягали на його задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його безпідставність і недоведеність заявлених ризиків та просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який. Свою позицію сторона захисту обґрунтувала в тому числі й стрімким погіршенням стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 та необхідністю лікування, яке останній не може отримати в умовах попереднього ув`язнення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, заслухавши заявлене клопотання прокурора, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши їх доводи та обґрунтування доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали провадження суд доходить висновку, що обґрунтування, викладені у клопотанні прокурора знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, з огляду на наступне.

При встановленні ризику переховування, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого та тяжкого кримінального правопорушення, а обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчинення тяжкого злочину, за які законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, в тому числі й довічне, а тому розуміючи можливе застосування такого суворого покарання, у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, обвинувачені можуть перейти на нелегальне становище та переховуватися від суду, що повністю доводить наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК.

При цьому, зазначений ризик об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

На переконання суду, хоча вказаний ризик вже і зменшився, однак не перестав існувати, оскільки судом ще не допитано усіх свідків сторони обвинувачення та потерпілого, а тому обвинувачені потенційно можуть впливати на них, з метою схилити їх до зміни показів на власну користь, що обумовлює існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК.

Відповідно до ст. 178 КПК, суд враховує, що обвинувачені раніше не судимі, офіційно працевлаштовані, мають постійне місце мешкання та певні соціальні зв`язки.

Водночас, зазначені обставини не можуть слугувати самодостатньою підставою для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який, оскільки вони існували і на момент вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень, однак не стали тими стримуючими факторами, які б могли запобігти їх вчиненню. Більше того, такі обставини не спростовують наявності встановлених судом ризиків.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії процесуальних обов`язків, суд повно та об`єктивно дослідивши усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжних захід, враховує ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК і вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та у вигляді застави може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та запобігти встановленим ризикам.

Посилання сторони захисту на ту обставину, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 погіршився та останній потребує невідкладного лікування суд хоча і приймає до уваги, однак вказана обставина не може слугувати підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, в тому числі й з тих підстав, що особи, які утримуються в місцях попереднього ув`язнення не обмежені доступом до медицини та медичного лікування в установах ДПТС України, а тому, за відсутності медичних даних щодо неможливості подальшого утримання обвинуваченого в місцях попереднього ув`язнення такі доводи захисник є неприйнятними.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В той же час, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження та початкову стадію судового розгляду, враховуючи що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у замаху на умисне вбивство, суд вважає, на даному етапі кримінального провадження, недоцільним визначення застави обвинуваченому, як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 195, 199, 331, 372 КПК, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 21 грудня 2024 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 строк дії обов`язків, покладених на нього ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року, на 60 днів, тобто до 22 грудня 2024 року включно.

Ухвала суду в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення. В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1