Справа №700/462/24
Провадження №1-кп/700/88/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року селище Лисянка

Лисянський районний судЧеркаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Лисянка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000129, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2022 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Лисянка Лисянського району Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, офіційно непрацюючого, депутатом не являється, є інвалідом 2 групи, маючого на утриманні доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом ІІ групи та матір ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки смт Лисянка Лисянського району Черкаської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, заміжньої, фізичної особи підприємця, є інвалідом 2 групи, маючої на утриманні доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом ІІ групи та матір ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 28 та частиною 2 статті 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 за попередньою змовою зі своїм чоловіком ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, в жовтні 2022 року, точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, під час особистих зустрічей з ОСОБА_10 у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 та ОСОБА_4 здійснюють свою підприємницьку діяльність, одержали від останнього неправомірну вигоду для себе за здійснення впливу на начальника сектору поліцейскої діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_11 з метою безперешкодного перевезення заявником дров паливних для населення та державних установ автошляхами Звенигородського району Черкаської області і трасами Р-04,Т-2403, державного значення загального користування та не створення штучних умов підлеглими працівниками патрульної поліції, по застосуванню поліцейських заходів, пов`язаних із притягненням останніх до адміністративної чи кримінальної відповідальості.

Відповідно до пункту 2 ч.ч. 6,7,8,15 посадової інструкції начальника сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, ОСОБА_11 контролює забезпечення працівниками поліції поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції, прав та свобод людини і громадянина, законності, правомірності дій під час виконання посадових інструкцій, дотримання обліково-реєстраційної дисципліни. Дає в межах повноважень підпорядкованим поліцейським, робітникам та службовцям обов`язкові до виконання доручення. Видає доручення організаційно-розпорядчого характерну, контролює їх виконання, крім наказів про призначення, звільнення підпорядковано особистого складу, тимчасове покладання обов`язків, накладення дисциплінарних стягнень, надання щорічних та додаткових відпусток, направлення у відрядження працівників у підпорядкування інших структурних підпрозділів ГУНП в Черкаській області. Забезпечує своєчасну реєстрацію, реагування та обгрунтований розгляд заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення або інші події.

Згідно примітки ст.369-2 КК України та ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" ОСОБА_11 є особою, уповноваженою на виконаня функцій держави.

Так, ОСОБА_5 , заздалегідь домовившись про спільне вчинення кримінального правопрушення з ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, під час особистої зустрічі з ОСОБА_10 , в жовтні 2022 року , більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, у смт Лисянка Черкаської області висловили останньому пропозицію щодо надання їм неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 10000 (десять тисяч) гривень щомісячно, за здійснення впливу на начальника сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, ОСОБА_11 з метою безперешкодного перевезення ОСОБА_10 дров паливних для населення та державних установ автошляхами Звенигородського району Черкаської області, а також трасами Р-04, Т-2403 державного значення загального користування та не створення штучних умов підлеглими працівниками патрульної поліції, по застосуванню поліцейських заходів, пов`язаних із притягненням останніх до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

При цьому повідомили, що передача грошових коштів та вирішення всіх супутніх питань повинна відбутися виключно через ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як довірених осіб начальника сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, капітана поліції ОСОБА_11 .

В свою чергу ОСОБА_10 розуміюч, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дійсно можуть вплинути на начальника сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, капітана поліції ОСОБА_11 для безперешкодного перевезення ним дров паливних для населення та державних установ автошляхами Звенигородського району Черкаської області, і трасами Р-04, Т-2403 державного значення загального користування, був вимушений погодитися з пропозицією ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , щодо надання їм неправірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 10000 (десять тисяч) гривень щомісячно.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, ОСОБА_5 19 січня 2023 року, близько 13 години 00 хвилин, знаходячись у примішщенні за адресою: АДРЕСА_2 , де здійнює зі своїм чоловіком підприємницьку діяльність, одержала від ОСОБА_10 , раніше обумовлену суму неправомірної вигоди - 10000 (десять тисяч) гривень.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, ОСОБА_4 30.03.2023, знаходячись у примішщенні за адресою: АДРЕСА_2 , одержав від ОСОБА_10 , раніше обумовлену суму неправомірної вигоди 10000 (десять тисяч) гривень.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 за попередньою змовою зі своїм чоловіком ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, продовжуючи свою злочинну діяльність, в листопаді 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, під час особистих зустрічей з ОСОБА_12 у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює зі своїм чоловіком підприємницьку діяльність, висловили останньому пропозицію щодо надання неправомірної вигоди та одержали таку неправомірну вигоду для себе за здійснення впливу на начальника сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, капітана поліції ОСОБА_11 , який відповідно до приміткти до ст.369-2 КК України та ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" є особою, уповноваженою на виконаня функцій держави, з метою безперешкодного перевезеня спирто-етилової рідини для омивання скла автомобілів, інших спиртових розчинів для зовнішнього застосування (дезінфекційних засобів), автошляхами Звенигородського району Черкаської області і трасами Р-04, Т-2403 державного значення загального користування та не створення штучних умов підлеглими працівниками патрульної поліції, по застосуванню поліцейських заходів, пов`язаних із притягненням останніх до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Так, ОСОБА_5 заздалегідь домовившись про спільне вчинення кримінального правопрушення з ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, під час особистої зустрічі із ОСОБА_12 в листопаді 2022 року, точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює зі своїм чоловіком підприємницьку діяльність, висловили останньому пропозицію щодо надання неправомірної вигоди у грошовому вигляді в сумі від 5000 (п`яти тисяч) до 10000 (десяти тисяч) гривень щомісячно в залежності від кількості рейсів об`ємів перевезень за здійснення впливу на начальника сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, капітана поліції ОСОБА_11 з метою безперешкодного перевезення спирто-етилової рідини для омивання скла автомобілів, інших спиртових розчинів для зовнішнього застосування (дезінфекційних засобів), автошляхами Звенигородського району Черкаської області і трасами Р-04, Т-2403 державного значення загального користування та не створення штучних умов підлеглими працівниками патрульної поліції, по застосуванню поліцейських заходів, пов`язаних із притягненням останніх до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

При цьому повідомили, що передача грошових коштів та вирішення всіх супутніх питань повинна відбутися виключно через ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як довірених осіб начальника сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, капітана поліції ОСОБА_11 .

В свою чергу, ОСОБА_12 , розуміючи що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дійсно можуть вплинути на начальника сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, капітана поліції ОСОБА_11 для забезпечення безперешкодного перевезення спирто-етилової рідини для омивання скла автомобілів, інших спиртових розчинів для зовнішнього застосування (дезінфекційних засобів), автошляхами Звенигородського району Черкаської області і трасами Р-04, Т-2403 державного значення загального користування, був вимушений погодитися з пропозицією ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щодо надання їм неправомірної вигоди у розмірі від 5000 (п`яти тисяч) до 10000 (десяти тисяч) гривень щомісячно в залежності від кількості рейсів об`ємів перевезень за здійснення впливу на начальника сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, капітана поліції ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, ОСОБА_4 30.03.2023, знаходячисть у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , одержав від ОСОБА_12 , раніше обумовлену суму неправомірної вигоди в сумі 10000 (десять) тисяч гривень.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються досудовим розслідуванням за ч.2 ст.28, ч.2 ст. 369-2 КК України як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та обіцянні здійснити вплив за надання такої вигоди вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфікуються досудовим розслідуванням за ч.2 ст.28, ч.2 ст. 369-2 КК України як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та обіцянні здійснити вплив за надання такої вигоди вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Процесуальні рішення у справі

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000129, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 28 та частиною 2 статті 369-2 КК України надійшов до Лисянського районного суду Черкаської області 29 травня 2024 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 травня 2024 року справа передана у провадження судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 10 червня 2024 року проведення підготовчого засідання у кримінальному провадженні призначено на 12 годину 30 хвилин 11 червня 2024 року.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 10 липня 2024 року підготовче провадження закінчено та кримінальне провадження призначене до судового розгляду в загальному порядку на 14 годину 00 хвилин 19 липня 2024 року. В подальшому розгляд справи було відкладено до 12 години 26 серпня 2024 року та 14 години 11 вересня 2024 року.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Позиції учасників кримінального провадження.

В судовому засіданні 11.09.2024 після оголошення прокурором обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що обвинувачення йому зрозуміле, викладені у ньому обставини відповідають фактичним обставинам справи, він визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України і бажає давати показання.

Обвинувачена ОСОБА_5 також пояснила суду, що обвинувачення їй зрозуміле, викладені у ньому обставини відповідають фактичним обставинам справи, вона визнає себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України і бажає давати показання.

Судом запропоновано учасникам справи визначити обсяг доказів, що підлягають дослідженню та порядок їх дослідження.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення повністю доведена зібраними під час досудового розслідування доказами, обвинувачені визнали свою вину та не оспорюють фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, підстави для сумніву щодо добровільності їх позиції відсутні, а тому вважає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. З огляду на викладене просить суд обмежитись допитом обвинувачених та дослідженням доказів, які характеризують особи обвинувачених.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заперечували проти запропонованого прокурором порядку дослідження доказів.

Захисник обвинувачених ОСОБА_6 підтримав позицію своїх підзахисних та не заперечував проти запропонованого прокурором порядку дослідження доказів. Зазначив, що його підзахисні визнають фактичні обставини вчиненого ними кримінального правопорушення та визнають свою винуватість у його вчиненні та усвідомлюють неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення частини 3 статті 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи.

За таких обставин, суд, відповідно до вимог частини 3 статті 349 КПК України, постановив ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням доказів, які характеризують їх особи.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Пунктом 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи "Стосовно спрощення кримінального правосуддя" визначено, що оскільки при процедурі "заява підсудного про визнання вини" від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) "Девеер проти Бельгії" (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Будучи допитаними в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України визнали повністю і повідомили суду, фактичні обставини викладені в обвинувальному акті є правильними та дали відповіді на запитання учасників провадження та суду. У вчиненому вони щиро розкаюється і просять суд суворо їх не карати.

Покази обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах частини 3 статті 349 КПК України, керуючись законом, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушені, передбаченому частиною 2 статті 28, частиною 2 ст. 369-2 КК України, за обставин, встановлених судом.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним поза розумним сумнівом, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за частиною 2 ст. 28, частиною 2 ст. 369-2 КК України як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та обіцянні здійснити вплив за надання такої вигоди вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вчинене обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 28, частиною 2 ст. 369-2 КК України, згідно зі частиною 4 статті 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Позиція сторін щодо міри покарання.

Під час судових дебатів прокурор просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 ст. 28, частиною 2 ст. 369-2 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в сумі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у межах санкції частини 2 ст. 369-2 КК України.

Також просив визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні злочину, передчаченого частиною 2 ст. 28, частиною 2 ст. 369-2 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в сумі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у межах санкції частини 2 ст. 369-2 КК України.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , захисник обвинувачених ОСОБА_6 просили суворо не карати обвинувачених, повністю погодились із запропонованим прокурором покаранням.

Мотиви призначення покарання

Під час розгляду кримінального провадження, судом не встановлено обставин, які відповідно до статтей 36 - 43 КК України, виключають кримінальну протиправність діяння обвинувачених, а також підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, передбачених статтями 44 - 49 КК України.

Судом не встановлено обставин, які свідчать про необхідність застосування до обвинувачених примусових засобів виховного чи медичного характеру, та обставин, які свідчать про те, що обвинувачені вчинили кримінальні правопорушення у стані неосудності чи обмеженої осудності.

Судом досліджено письмові докази, що характеризують обвинувачених.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, скарг на його поведінку не надходило, користується повагою серед жителів селища, має позитивну характеристику від сусідів, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Обвинувачений одружений та має на утриманні доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом ІІ групи та матір ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Офіційно тимчасово не працює, є пенсіонером по інвалідності 2 групи, є потерпілим від Чорнобильської катастрофи категорії 1.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, користується повагою серед жителів селища, має позитивну характеристику від сусідів, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася. Обвинувачена заміжня та має на утриманні доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом ІІ групи та матір ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є фізичною особою підприємцем, інвалідом 2 групи, потерпілою від Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Такі обставини підтверджуються даними характеристик з місця проживання, виданих Лисянською селищною радою Черкаської області від 10 травня 2024 року, характеристикою сусідки ОСОБА_13 , довідками Комунального некомерційного підприємства «Лисянська територіальна лікарня» від 20 березня 2024 року, вимогами про судимість відносно обвинувачених від 08 травня 2024 року, посвідченнями потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 1, довідками до акту огляду МСЕК, свідоцтвом про народження доньки та довідки до акту її огляду МСЕК, копією свідоцтв про народження обвинувачених, копією паспортів та пенсійних посвідчень матерів обвинувачених.

Згідно досудових доповідей, наданих Звенигородським районним сектором №3 ФІЛІЇ ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ "ЦЕНТР ПРОБАЦІЇ" В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ №34/10/786-24 від 02.08.2024 та №34/10/785-24 від 02.08.2024 оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченими визначено середній рівень та середній рівень небезпеки для суспільства.

За приписами статтей 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

На підставі частини першою статті 66 КК України, суд вважає обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених є щире каяття.

Обвинувачені визнали свою провину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, правдиво повідомили про обставини, що мали місце, їх щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці своєї протиправної поведінки.

Обставин, передбачених частиною першою статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом враховується, що він вчинив кримінальне правопорушення у виді нетяжкого злочину, раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, є пенсіонером по інвалідності ІІ групи, потерпілим від Чорнобильської катастрофи категорії 1, має на утриманні доньку інваліда ІІ групи та матір похилого віку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання, яким є щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання обчинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 судом враховується, що вона вчинила кримінальне правопорушення у виді нетяжкого злочину, раніше не судима, позитивно характеризується по місцю проживання, є фізиною особою підприємцем, особою з інвалідністю ІІ групи, потерпілою від Чорнобильської катастрофи категорії 1, має на утриманні доньку інваліда ІІ групи та матір похилого віку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання, яким є щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання обчинуваченої.

За результатами розгляду кримінального провадження, суд дійшов висновку, що обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції частини 2 ст. 369-2 КК України, а саме у виді штрафу в сумі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності. Більш суворий вид покарання, що передбачений санкцією статті та пов`язаний із реальним позбавленням волі, суд вважає недоцільним для досягнення мети покарання за вчинений злочин у даному випадку.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 отримує пенсію по ІІ групі інвалідності, а обвинувачена ОСОБА_5 є фізичною особю підприємцем та є інвалідом ІІ групи, а отже отримує пенсію по інвалідності, тож суд переконався, що матеріальний стан обвинувачених дає їм можливість для сплати штрафу у визначеному судом розмірі.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування відносно обвинувачених обирались заходи забезпечення кримінального провадження згідно ухвали від 26.03.2024 слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Враховуючи, що прокуром вказані ухвали суду не надані та в судовому засіданні не досліджувалися та враховуючи вимоги ч.7 ст. 194 КПК України, яка вказує на те, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців, з чого слід зробити висновок, що строк застосування особистого зобов`язання становить 2 місяці та збіг на дату розгляду справи, а отже підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами статті 100 КПК України.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, ст. ст. 314, 373-374, 377, 468- 470, 472-475 КПК України, ст. 12, 50, 65, 66, 75, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною 2 статті 369-2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 51000 (п`ятдесят однієї тисячі) гривень.

Визнати винуватою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною 2 статті 369-2 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 51000 (п`ятдесят однієї тисячі) гривень.

Запобіжний захід не обирати.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Лисянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Вирок проголошено 12 вересня 2024 року негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуюча суддя ОСОБА_14