Справа № 646/7256/24
№ провадження 1-кп/646/960/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові кримінальне провадження № 0002927 від 03.05.2024 з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, військовозобов`язаного, який проходить військову службу за мобілізацією, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.408, КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2 від 13.02.2023 військовослужбовця за призовом по мобілізації, обвинуваченого по справі, солдата ОСОБА_3 , призначено на посаду номер обслуги 3 міномета мінометного взводу військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №310 від 03.12.2023, обвинувачений прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, обвинувачений під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який було продовжено та діє й до теперішнього часу.

Однак, обвинувачений під час проходження військової служби 13.01.2024 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин тимчасово, вирішив незаконно хилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин 13.01.2024 (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) самовільно залишив тимчасовий пункт дислокації 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_3 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, обвинувачений в період з 13.01.2024 по 13.03.2024, в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами місця несення служби, а саме пункту тимчасової дислокації 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

За час відсутності на службі обвинуваченого обов`язки з військової служби за посадою не виконував, в правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд до 13.03.2024.

13.03.2024 обвинувачений добровільно з`явився до пункту тимчасової дислокації 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_3 та приступив до виконання обов`язків з несення військової служби.

Крім того, обвинувачений, під час проходження військової служби 09.04.2024 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин вирішив незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

Обвинувачений будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією Збройних сил України, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу, ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно, ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості проходити військову службу, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин 09.04.2024 (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) самовільно залишив тимчасовий пункт дислокації 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_3 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, обвинувачений в період з 09.04.2024, в умовах воєнного стану, з метою ухилитись від військової служби незаконно перебував поза межами місця несення служби, а саме пункту тимчасової дислокації 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

За час відсутності на службі, обвинувачений, обов`язки з військової служби за посадою не виконував, в правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі, підтвердив, що з 13.01.2024 по 13.03.2024 самостійно залишив територію дислокації військової частини, де проходив військову службу. Зазначений час проводив на власний розсуд. А також, що 09.04.2024 без поважних причин, без дозволу командирів залишив територію дислокації військової частини, де проходив військову службу. Щиро кається в скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчинені кримінальних правопорушень в повному обсязі, в також те, що ним не оспорюються фактичні обставини справи, які зазначені в обвинувальному акті, обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, тому відповідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежився поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.

Таким чином суд вважає обвинуваченого ОСОБА_3 винним в самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного станута кваліфікує його дії за ст.407 ч.5 КК України.

Таким чином суд вважає обвинуваченого ОСОБА_3 винним дезертирстві, тобто в самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного станута кваліфікує його дії за ст.408 ч.4 КК України.

Вирішуючи питання про покарання, судом враховується характер та ступінь суспільної небезпеки, особистість обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає- щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.

На обліку у лікаря нарколога та психіатра обвинувачений не знаходиться, раніше не судимий. За місцем служби характеризується посередньо, відзначений Подякою за особистий внесок при виконанні бойових завдань, під час відсічі збройної агресії рф проти Української держави.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд бере до уваги обставини вчинення злочинів, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, також мотивацію вчинених ним кримінальних правопорушень, один з яких є особливо тяжким злочином, особистість обвинуваченого, те, що те, систематично скоював злочини, не робив для себе належних висновків, продовжуючи злочинну діяльність, що у свою чергу, свідчить про асоціальний спосіб життя обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд, з метою досягнення виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, вважає необхідним призначити йому покарання, пов`язане з позбавленням волі і відбуттям його в умовах ізоляції від суспільства, призначивши обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ст.408 ч.4, ст.407 ч.5 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, спів розмірним і достатнім для його виправлення, запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.5 ст.407 КК України, призначивши йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі;

-ч.4 ст.408 КК України п`яти років двох місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, визначити ОСОБА_3 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді п`яти років двох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з часу обрання запобіжного заходу з 27.05.2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити раніше обраний, у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківській слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 у той же строк з дня отримання його копії.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1