УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000231 від 15.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000231 від 15.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення, з метою збереження речового доказу, просить накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування будь-якими особами, на речі і документи, належні підозрюваному ОСОБА_5 , вилучені 15.10.2024 в ході санкціонованого обшуку автомобіля марки УАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився,надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Також до суду надійшла заява від захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , в якій просить розглянути клопотання без його участі, та залишив вирішення даного питання на розсуд суду.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000231 від 15.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до СУ ГУНП в Одеській області надійшов рапорт з управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про те, що невстановлені особи організували діяльність, пов`язану із незаконною вирубкою лісових насаджень у великих об`ємах, для подальшої реалізації деревини третім особам група осіб, в особливо великих розмірах здійснює незаконну виробку лісу на території Лісничівського лісництва Балтського лісового відділення філії "Південний лісовий офіс" ДП "Ліси України".

Згідно інформації, яка надійшла з УСР ГУНП в Одеській області ДСР НП України, до групи осіб, які причетні до незаконної порубки дерев можливо причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та має в користуванні автомобіль марки УАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Так, 15.10.2024 в порядку ст. 236 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді, проведено санкціонований обшук автомобіль марки УАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено сам автомобіль -марки УАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який використовувався як знаряддя вчинення злочину, а саме для перевезення, вивезення з лісу, збуту незаконно зрубаних дров покупцям, а також речі і документи, які мають вагоме значення для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні,а саме:

ТТН на поставку деревини за травень, серпень, вересень, жовтень 2024, зокрема вантажоодержувачами зазначаються: сам ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та інші особи в кількості 40 ТТН;

зошит та блокнот з чорновими записами, номерами телефону, прізвищами осіб;

аркуш паперу з реквізитами для оплати за дрова ; чек про оплату ОСОБА_5 за дрова;

7 аркушів паперу з чорновими записами з цифровими та буквеними позначеннями;

бірка для деревини НОМЕР_2 , пошкоджена.

15.10.2024 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що вилучений транспортний засіб марки УАЗ, державний реєстраційний номер М5986ВИ міг використовуватися для реалізації злочинної схеми, зокрема для перевезення незаконно зрубаних дерев а від так може бути безпосереднім засобом вчинення злочину та міг зберегти на собі його сліди.

В свою чергу вилучені документи ймовірно можуть містити на собі ознаки вчиненого злочину, можуть бути знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. З метою фіксування останніх їх буде оглянуто та проведено ряд експертних досліджень, шляхом призначення експертиз. Інформація яка міститься на вказаних документах може мати значення для вказаного кримінального провадження, виявлені документи ймовірно можуть бути беззаперечними доказами вчинення протиправних дій, та потребують дослідження, в подальшому можуть слугувати доказами для притягнення винних осіб до відповідальності, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні на вилучене майно арешту.

Отже вилучене майно відповідає категорії, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від, а отже, воно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про необхідність призначення відповідних судових експертиз, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вилучене майно .

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000231 від 15.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України- задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування будь-якими особами на речі і документи, належні підозрюваному ОСОБА_5 , вилучені 15.10.2024 в ході санкціонованого обшуку автомобіля марки УАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- автомобіль марки УАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- ТТН на поставку деревини за травень, серпень, вересень, жовтень 2024, зокрема вантажоодержувачами зазначаються: сам ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та інші особи в кількості 40 ТТН;

- зошит та блокнот з чорновими записами, номерами телефону, прізвищами осіб;

- аркуш паперу з реквізитами для оплати за дрова ; чек про оплату ОСОБА_5 за дрова;

- 7 аркушів паперу з чорновими записами з цифровими та буквеними позначеннями;

- бірку для деревини НОМЕР_2 , пошкоджена.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1