У Х В А Л А

іменем України

Справа №377/754/24

Провадження №1-кс/377/61/24

13 вересня 2024 року слідчий суддя Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000033 від 10 вересня 2024 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А:

13 вересня 2024 року до суду подано клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000033 від 10 вересня 2024 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що при проведенні досудового розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000033 від 10 вересня 2024 року, було встановлено, що 27 серпня 2024 року, близько 19 години 00 хвилин (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував за місцем своєї реєстрації та проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, які в нього склалися із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час сварки вирішив спричинити останній тяжкі тілесні ушкодження.

В подальшому, в той же час ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, та в повній мірі усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечні наслідки своїх дій у виді настання тілесних ушкоджень, яких він в силу свого віку та значного життєвого досвіду не міг не передбачати та повинен був передбачити, умисно наніс останній не менше 2-3 ударів в область обличчя, а саме: перенісся, кулаком правої руки, коли на той момент потерпіла перебувала в положенні сидячи за столом, та один удар кулаком своєї правої руки у верхню ділянку черевної порожнини, в той момент, коли потерпіла та ОСОБА_4 знаходилися в положенні стоячи один навпроти одного, чим своїми умисними, протиправними діями спричинив ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження у виді закритої внутрішньо-черепної травми, внаслідок якої ОСОБА_7 померла.

В подальшому, 29.08.2024 близько 04 години 30 хвилин (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_4 , замотавши труп ОСОБА_7 до кухонної скатертини (клейонки), яку перемотав скотчем, після чого на власному автомобілі марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою приховання вчиненого злочину, відвіз тіло ОСОБА_7 до лісосмуги, яка розташована неподалік АДРЕСА_2 , за координатами 51.536614,30.801276, де за допомогою лопати закопав тіло ОСОБА_7 ..

12 вересня 2024 року на підставі статті 208 КПК України ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України. Постановою слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 про зміну кваліфікації кримінального діяння від 13 вересня 2024 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000033 від 10.09.2024, за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, перекваліфіковано за кваліфікуючими ознаками кримінального діяння, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України. 13 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.

Крім того, клопотання мотивовано наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 зможе вчиняти дії, направлені на ухилення від органів досудового розслідування або суду, оскільки усвідомлює, що вчинений ним злочин є тяжким та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з відбуванням його в місцях позбавлення волі. Крім цього, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , з метою приховання вчиненого злочину, відвіз тіло ОСОБА_7 до лісосмуги, де закопав його, та знищив всі речові докази, які могли б свідчити про його причетність до вчинення злочину, свідчить про наявність ризику, передбаченого пунктом 2 частини 1 статті 177 КПК України. Також підозрюваний ОСОБА_4 в свою чергу не повідомив правоохоронні органи про вчинення ним злочину та переховувався від органу досудового розслідування протягом 14 днів з моменту вчинення ним злочину. Наявність ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин може незаконно впливати на свідків, які надали та можуть надати органу досудового розслідування показання, які підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного злочину. На даний час свідки у даному кримінальному провадженні не допитано у суді, їх покази мають істотне значення у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може умовляннями чи погрозами переконати останніх давати неправдиві показання щодо його причетності до вчиненого злочину. Також існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, який передбачений пунктом 4 частини 1 статті 177 КПК України, зокрема не з`являтиметься на виклики слідчого, прокурора та суду, іншим чином затягувати здійснення досудового розслідування, вчиняючи всі дії, спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності, про що свідчить поведінка підозрюваного після вчинення ним злочину, яка полягає у прихованні тіла ОСОБА_7 , знищенні речових доказів, її мобільного телефону та особистих речей. Враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу підозрюваного ОСОБА_4 , останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він вчинив тяжкий злочин, у нього відсутні легальні джерела доходу та належні засоби для існування, що свідчить про існування ризику, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, та наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які підтверджені обставинами, викладеними у клопотанні, і є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України, не може бути застосований до нього.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав подане клопотання, свою причетність до інкримінованого злочину не заперечував. В судовому засіданні пояснив, що 27 серпня 2024 року, близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нього виник конфлікт з ОСОБА_7 , під час якого він наніс останній не менше 2-3 ударів в область обличчя, а саме: перенісся, кулаком правої руки, сидячи за столом, та один удар кулаком своєї правої руки у живіт, в той момент, коли він стояв навпроти неї. Після нанесених ударів він з ОСОБА_7 пішов відпочивати, а прокинувшись зранку 28.08.2024, він доторкнувся до ОСОБА_7 і зрозумів, що вона мертва. Злякавшись за наслідки, які можуть настати для нього за його дії, він переніс тіло ОСОБА_7 з ліжка на підлогу та залишив його там. В подальшому, 29.08.2024 близько 04 години 30 хвилин, він замотав труп ОСОБА_7 до кухонної скатертини, після чого на автомобілі марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відвіз тіло ОСОБА_7 до лісосмуги, яка розташована неподалік АДРЕСА_2 , де за допомогою лопати закопав тіло ОСОБА_7 .. До моменту його затримання працівниками поліції він не працював, проживав один у вищевказаній квартирі. Розкаюється у вчиненому злочині.

Захисник не заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що підозрюваний підтримав вказане клопотання.

Вислухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_4 , заслухавши думку прокурора та захисника, перевіривши матеріали, додані до клопотання, вважаю необхідним зробити наступний висновок.

Відповідно до вимог статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з частиною 2 цієї статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами частини 5 статті 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Наявні у кримінальному провадженні дані, які здобуті із показань свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , заяви ОСОБА_4 від 12.09.2024; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 12.09.2024, протоколу огляду місця події від 13.09.2024, постанови про зміну кваліфікації кримінального діяння від 13.09.2024, лікарського свідоцтва про смерть № 7 від 13.09.2024, та з інших доказів, зібраних під час досудового розслідування, вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, і за яке передбачено покарання, у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Слідчий суддя погоджується із тим, що ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України щодо переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, суду, існує. Наявність даного ризику стверджується суворістю покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, що суд зобов`язаний враховувати відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 178 КПК України. При оцінці даного ризику, судом враховуються дані про особу підозрюваного, конкретні обставини вчинення злочину, у якому він підозрюється, а також існування реальної можливості переховування від суду з урахуванням суспільно-політичної обстановки в державі, введенням воєнного стану та існуванням непідконтрольних державі територій, ступінь вказаного ризику є надзвичайно високим. Матеріали клопотання не містять даних про наявність у підозрюваного соціальних зв`язків такої міцності, які можуть запобігти ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, суду.

Наявність ризиків, передбачених пунктом 2, пунктом 4 частини 1 статті 177 КПК України, підтверджується поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 після вчинення ним злочину, з метою приховання його слідів, зокрема, знищення речових доказів, які могли б свідчити про його причетність до вчинення злочину, поховання тіла ОСОБА_7 у лісосмузі, знищенні її мобільного телефону та особистих речей.

Прокурором в судовому засіданні також доведено, що ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, який полягає в тому, що підозрюваний може незаконного впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, існує, оскільки свідки на даний час не допитані судом, і їх показання мають істотне значення у даному кримінальному провадженні.

Однак, при розгляді клопотання прокурором не доведено ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, тобто ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, оскільки прокурором не надано доказів, які б підтверджували реальну можливість настання вказаного ризику, в зв`язку з чим він до уваги не береться.

З урахуванням наведеного, оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені статтею 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5, частини 1 статті 177 КПК України, вважаю, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений статтею 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому дане клопотання підлягає задоволенню і до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно з частиною 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

За таких обставин, зважаючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, вчиненого із застосуванням насильства, та який спричинив загибель людини, вважаю за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 183, 196, 197 КПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000033 від 10 вересня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з дня його фактичного затримання, тобто з 12 вересня 2024 року, до 10 листопада 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування, з утриманням його в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному, прокурору, захиснику.

Встановити строк дії ухвали по 10 листопада 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - протягом п`яти днів з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1