Справа № 752/7476/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2365/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого та прокурора на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадина на України, неодруженого, такого, що не має на утриманні неповнолітніх та/або непрацездатних осіб, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23.11.2021 за ч.1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік,

засуджено за ч. 2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. У строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення у період з 20.01.2023 до 21.04.2023 (включно) з розрахунку день за день,

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, 20.01.2023, в умовах воєнного стану, який було введено 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресію РФ, о 15 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «CROPP», яке знаходиться в ТРЦ «Республіка» що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу взяв куртку чоловічу артикул «7835N-99X-XS», вартістю 999 грн., та теніску чоловічу артикул «7143N-00X-XS» вартістю 159 грн., та зайшовши у приміщення примірочної вдягнув їх на себе, після чого вийшов з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », але не довів свій умисел до кінця з причини, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони ТРЦ «Республіка». Такими діями ОСОБА_7 , мав намір завдати майнову шкоду ДП «ЛПП України» АТ «ЛПП» в розмірі 1158грн.

Таким чином ОСОБА_7 визнано винним у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України.

На вирок суду захисником обвинуваченого та прокурором подано апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок та ухвалити виправдувальний вирок, визнавши ОСОБА_7 невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим за ч. 2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Під час апеляційного розгляду від обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника надійшла заява про скасування вироку та закриття кримінального провадження у зв`язку з декриміналізацією діяння.

Заслухавши доповідь судді,обвинуваченого,захисника,прокурора, які підтримали клопотання про скасування вироку та закриття кримінального провадження, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України було вчинено 20 січня 2023 року та вартість майна, яке було предметом посягання становить 1158 грн.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2023 року становить 2684 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1342 грн. на 2023 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ст. 51 ч.2 КУпАП) - 2684 грн.

Таким чином, вартість предмету посягання була меншою за розміром, з якого відповідно до Закону N 3886-IX та положення Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність.

Тобто, з 09.08.2024 сума викраденого майна, яка не перевищує 2х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.41 ч.1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

ОСОБА_7 не заперечував проти закриття кримінального провадження щодо нього на підставі п. 41 ч.1 ст.284 КПК України, виклавши згоду у поданій заяві та підтвердивши її в судовому засіданні.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження за пунктом 41частини 1 статті 284 КПК України.

Відповідно до вимог ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Оскільки встановлені обставини, передбачені п.41ч.1 ст.284 КПК України, то обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню із закриттям кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.404,405,407,417, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Заяву обвинуваченого та його захисника задовольнити.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

На підставі п.41 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України закрити у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: