Справа № 464/971/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1007/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_8 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2024 року щодо ОСОБА_6 ,-

встановила:

цією ухвалою ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №000167 від 21.02.2023, про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України закрито.

Цивільний позов Приватного підприємства «Мережа-Сервіс Львів» до ОСОБА_6 про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, залишено без розгляду.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 02.07.2024, на підставі якої до обвинуваченої ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави, вважати такою, що припинила свою дію з моменту набрання даною ухвалою законної сили.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно ухвали, в провадженні Сихівського районного суду м. Львова перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №000167 від 21.02.2023, про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України.

13.08.2024 захисник ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив закрити кримінальне провадження №000167 від 21.02.2023 про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Клопотання обґрунтовує тим, що 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, чим фактично некриміналізовано діяння, зокрема, які містять ознаки складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України, якщо вартість викраденого майна не перевищувала 757 грн. на момент вчинення такого діяння і такі віднесено до адміністративних правопорушень.

Встановлено, що 09.03.2023 на розгляд Сихівського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000167 від 21.02.2023, про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до якого остання, незважаючи на введення та дію на території України правового режиму воєнного стану, 26.01.2023 близько 12.50 год., перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно та в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгівельного прилаку таємно викрала майно ПП «Мережа-Сервіс Львів», а саме одну пляшку алкогольного напою віскі «Джим Бім Вайт бурбон», об`ємом 0,7 л, вартістю 480,15 грн., після чого з викраденим майном покинула приміщення магазину «Близенько», розпорядившись таким на власний розсуд.

З вказаного слідує, що ОСОБА_9 обвинувачену в тому, що остання 26.01.2023 вчинила дії з таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно та в умовах воєнного стану, на суму 480,15 грн.

На цю ухвалу прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, просить змінити ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 23.09.2024 стосовно ОСОБА_6 , про закриття кримінального провадження №0000167 від 21.02.2023, про її обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також її звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити із резолютивної частини ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 23.09.2024 посилання на звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вважати кримінальне провадження №0000167 від 21.02.2023, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закритим на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що в резолютивній частині ухвали судом першої інстанції не наведено підставу для закриття кримінального провадження №0000167 від 21.02.2023 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, чим допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Кримінальним законом не передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Так, судом в ухвалі в цілому не зазначено посилання на будь-яку визначену законом підставу про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, чим допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

На апеляційний розгляд з`явився прокурор ОСОБА_7 , обвинувачена ОСОБА_11 та її захисник ОСОБА_10 не з`явились, захисник ОСОБА_10 подав заяву в який просить апеляційний розгляд проводити за відсутності сторони захисту, а тому неявка обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_10 у відповідності до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обговоривши наведені доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально - правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Положеннями ч. 6 ст. 3 КК України визначено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального кодексу України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Розмір кримінально караної крадіжки визначається з урахуванням положень ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водночас, Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024, викладено у новій редакції ст. 51 КУпАП та змінено розмір дрібного викрадення чужого майна з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_9 обвинувачено в тому, що 26.01.2023 останньою було вчинено дії з таємного викрадення чужого майна на суму 480,15 грн., тобто вартість майна не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Згідно із п.1-2 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Відповідно до абзацу 5 частини 7 статті 284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

П. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Під час судового розгляду захисником ОСОБА_10 подано в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачена ОСОБА_11 у судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за викладених обставин визнала повністю, щиро розкаялася та повністю підтвердила фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просила суд закрити кримінальне провадження щодо нього, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі в мотивувальній частині безпідставно зазначено ч.2 ст.284 КПК України, як підставу для закриття кримінального провадження, оскільки, враховуючи приписи ч.3 ст.479-2 КПК України, суд мав прийняти рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Поряд з цим, підставними є і доводи прокурора про те, що в резолютивній частині ухвали, судом першої інстанції не наведено підставу для закриття кримінального провадження №0000167 від 21.02.2023 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, чим допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Крім цього, відсутні підстави, які визначені КК України, для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України, кримінальне провадження №0000167 від 21.02.2023, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_8 слід задоволити, оскаржувану ухвалу змінити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_8 задоволити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2024 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Виключити із резолютивної та мотивувальної частини ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2024 року посилання на звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Кримінальне провадження №0000167 від 21.02.2023, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4