У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/12379/24

№ 1-кс/183/2568/24

04 грудня 2024 року м. Самар

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені 02.12.2024 року до ЄРДР за № 0001560, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжений і діє на теперішній час.

02 грудня 2024 року приблизно о 09.45 годині ОСОБА_5 , знаходився у приміщенні магазину «Кята», розташованому за адресою: вул. Гетьманська, 39-А, м. Самар Дніпропетровської області, де у останнього виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів, що можуть знаходитись у касовій зоні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 зайшовши за прилавок, де знаходилась продавець ОСОБА_7 , після чого відштовхнув останню та відкрив дерев`яну шухляду касової зони, у якій побачив грошові кошти у сумі 555,00 гривень, що належать ФОП « ОСОБА_8 », та котрі визначив об`єктом свого посягання.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, продовжуючи знаходитися всередині торгового приміщення магазину «Кята», розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, розуміючи, що його дії очевидні для оточуючих, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, дістав з дерев`яної шухляди касової зони грошові кошти у сумі 555,00 гривень, « ОСОБА_8 ».

Після цього, ОСОБА_5 , утримуючи при собі грошові кошти, пішов з місця вчинення злочину, спричинивши ФОП « ОСОБА_8 » майновий збиток у сумі 555,00 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану. КК України.

02 грудня 2024 року вказаний факт внесено до ЄРДР за №0001560 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

02 грудня 2024 року о 16.00 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

03 грудня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні №0001560.

У главі 18 Кримінального процесуального кодексу України визначено заходи процесуального примусу, які застосовуються до підозрюваного з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, а також детально регламентовано порядок їх застосування.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема:

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

-тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

-міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

-наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

-репутацію підозрюваного;

-наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Достатність доказів для підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 02 грудня 2024 року, протоколом огляду місця події від 02 грудня 2024 року, показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 02 грудня 2024 року, протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 02 грудня 2024 року, показаннями свідка ОСОБА_9 від 02 грудня 2024 року, пред`явленням для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 02 грудня 2024 року, показаннями свідка ОСОБА_10 від 02 грудня 2024 року, пред`явленням для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 02 грудня 2024 року, протоколом перегляду відеозапису та іншими матеріалами кримінального провадження.

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 усвідомлює, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років, та маючи можливість вільного пересування, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які ще не допитані безпосередньо судом, отже, розуміючи тяжкість можливого покарання, підозрюваний, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків, та змусити їх змінити свої показання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 , який підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, перебуваючи на волі, може продовжити вказану злочинну діяльність або вчиняти інші кримінальні правопорушення.

03 грудня 2024 року допитана свідок ОСОБА_11 , котра перебуває на посаді лікаря-психіатра КНП «НЦМЛ» НМР, яка показала, що починаючи з 05 грудня 2016 року ОСОБА_5 перебуває на обліку з діагнозом шизофренія параноїдної форми, галюцинаторно-параноїдний синдром. Останній приходить на прийом приблизно 2-3 рази на рік та кожного разу відмовляється від амбулаторного лікування, пояснюючи це тим, що почуває себе нормально та підстав приймати ліки він не має. 15 листопада 2024 року ОСОБА_11 підготувала направлення на стаціонарне лікування до психіатричної лікарні та віддала його матері, оскільки ОСОБА_5 проявляв ознаки агресії.

Крім того, в ході досудового розслідування отримано довідку лікаря-психіатра КНП «НЦМЛ» НМР, в якій зазначено, що ОСОБА_5 має встановлений діагноз шизофренія параноїдної форми, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром, поточний процес, та потребує стаціонарного лікування в умовах психіатричного стаціонару.

Тобто на теперішній час з урахуванням усіх обставин, зафіксованих в матеріалах кримінального провадження, у тому числі довідці лікаря-психіатра КНП «НЦМЛ» НМР, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, визначене законом України про кримінальну відповідальність, ймовірно у стані неосудності.

Статтею 508 КПК України передбачено можливість застосування судом до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, лише у вигляді:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

На підставі викладеного, вважаю, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків, беручи до уваги небезпечність ОСОБА_5 внаслідок його психічного стану для інших осіб, а також можливість спричинення іншої істотної шкоди такою особою, вважаю, що запобігти вказаним ризикам можливо лише при поміщенні ОСОБА_5 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Враховуючи викладене, просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, шляхом поміщення до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», розташованого за адресою: вул. Надії Алексєєнко, 84, м. Дніпро, строком на 60 днів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, думку захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, що підтверджується наявними у слідства доказами, а саме: витягом з ЄРДР від 02.12.2024 року у кримінальному провадженні, за № 0001560, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України; копією протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.12.2024 року ОСОБА_9 ; копією протоколу місця події від 02.12.2024 року; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 02.12.2024 року; копією протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.12.2024 року; копією протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 02.12.2024 року; копією протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 02.12.2024 року; копією протоколу перегляду відеозапису від 02.12.2024 року; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 02.12.2024 року; копією протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.12.2024 року; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 03.12.2024 року; копією медичної довідки від 03.12.2024 року відносно ОСОБА_5 ; копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 6334/2024 1 відділення відносно ОСОБА_5 ..

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру у відношенні ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя враховує, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 , усвідомлює, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, покарання за який, передбачено у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, та маючи можливість вільного пересування, враховуючи перелічені обставини, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що може перешкоджати досудовому розслідуванню. Також слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря-психіатра КНП «НЦМЛ» НМР з діагнозом шизофренія параноїдальної форми, галюциноторно-параноїдальний синдром та постійно відмовляється від амбулаторного лікування. Також ОСОБА_5 потребує стаціонарного лікування в умовах психіатричного стаціонару.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_12 , ніж поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Аналізуючи вищевикладене, вислухавши думку учасників процесу, кожного окремо, слідчий суддя вважає клопотання слідчого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 196, 508 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, - застосувати запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Помістити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», розташованого за адресою: вул. Надії Алексєєнко, 84, м. Дніпро, до 30 січня 2025 року включно.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1