Провадження № 1-кс/185/1271/24
14 жовтня 2024 року м.Павлоград
Вивчивши клопотання та додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.
Слідчим у клопотанні зазначено, що арешт майна необхідно здійснити у зв`язку з забезпеченням подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні та з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до клопотання, 07.10.2024 до ЧЧ Павлоградського РВП надійшло повідомлення про те, що 07.10.2024 приблизно о 05.10 год. під час ліквідації співробітниками ДСНС пожежі на території лісового масиву поблизу буд. АДРЕСА_1 приблизно в 100 метрах від вказаного будинку виявлено обгорілий труп невстановленої жінки з тілесними ушкодженнями у вигляді: множинних колото різаних ран в області шиї, спини зліва, забійної рани волосистої частини голови з вдавленим переломом тім?яної кістки трикутної форми, забійної рани потиличної кістки.
07.10.2024 слідчим СВ Павлоградського РВП було проведено огляд території лісового масиву поблизу буд. АДРЕСА_1 під час якого були виявлені і вилучені речі зазначені в резолютивній частині клопотання.
Згідно ч.10,11 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі,в тому числі кошти та цінності,що знаходяться на банківських рахунках чина зберіганні у банках або інших фінансових установах,видаткові операції,цінні папери,майнові,корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді,суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно,якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до приписів ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку,передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди,завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Змиви з невстановленого трупа, які були вилучені в ході проведення огляду території лісового масиву не є майном, у розумінні КПК України, а є речовими доказами, які слідчий безпосередньо здобув під час слідчої дії, а тому підстав для їх арешту немає. Змиви, які зафіксовані, як матеріальні об`єкти, створені безпосередньо спеціалістами органу досудового розслідування і не належать іншій фізичній чи юридичній особі, яка, в разі накладення на них арешту, може заявити про свої права на таке майно та якій воно може бути повернуто. Крім того, накладення арешту на такі предмети унеможливить їх використання для проведення експертних досліджень.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним або третіми особами таким майном.
Крім того інше, зазначене в клопотанні майно (недопалки, ерветки, чашки та інше) жодним чином не ідентифіковано (не містить особлвих характеристик або номери пакетів, пломб), що унеможливлює його ідентифікацію як майно, яке належить арештувати.
Також слідчим не зазначено будь-яких відомостей, щодо власника (володільця) вилучених речей. Зі змісту та матеріалів доданих до клопотання, не вбачається, та не додано доказів, хто є фактичним володільцем зазначеного майна, в клопотанні не зазначено, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, та не зазначено контактні дані (телефон, ел. пошта, інше) власника майна або фактичного володільця майна, що унеможливлює повідомлення належної особи про розгляд клопотання про арешт майна.
Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1