Провадження № 1-кп/524/788/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження ,внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000821 від 11.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.медяковський, красноярського краю російської федерації, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, не працюючого, розлученого ,невійськовозобов`язаного, раніше не судимого в порядку ст.89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.309 ч.1, ст.357 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

10.09.2024 року, приблизно о 12 год. 00 хв . ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , перебували в подвір`ї будинку АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на викрадення офіційного документу, а саме посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, скориставшись тим , що потерпілий ОСОБА_6 пішов до туалету , викрав із сумки, яка належить йому посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_5 , серія НОМЕР_1 , який є офіційним документом та належить останньому.

13.09.2024 року у невстановлений органами досудового розслідування та судом час, ОСОБА_4 , перебуваючи на АДРЕСА_3 , знайшов, тим самим придбав паперовий згорток з речовиною рослинного походження, яка є канабісом. Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись прямим злочинним умислом, спрямованим на зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, залишив у себе на зберіганні, для особистого вживання, без мети збуту. У подальшому 14.09.2024 року о 11 годині 00 хвилин перебуваючи по АДРЕСА_4 , в ході огляду місця події працівникам поліції у ОСОБА_4 вилучено один паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору - канабіс, який останній зберігав без мети збуту для особистого вживання. Згідно висновку експерта № CE-19/117-24/16149-НЗПРАП від 19.09.2024 року надана на дослідження вилучена речовина рослинного походження зеленого кольору є наркотичним засобом обіг якого обмежено - канабіс масою - 14,733 грамів.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, від дачі показань по справі відмовився, підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень , які викладені в обвинувальному акті та на питання суду пояснив, що він з датами, часом, місцем та способом вчинених кримінальних правоворушень, що зазначені в обвинувальному акті згоден. Просить його суворо не карати, у скоєному щиро кається .

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просить суд кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 розглядати без його участі. Вид та міру покарання ОСОБА_4 просить призначити на розсуд суду (а.с.26_).

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченим кримінальних проступків та кваліфікує його дії по епізоду від 10.09.2024 року, як викрадення офіційних документів, а не привласнення, оскільки у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 06.11.2009 року "Про судову практику у справах про злочини проти власності" зазначено, що предметом привласнення та розтрати є лише те чуже майно, яке було ввірене винній особі чи перебувало в її законному віданні, тобто таке майно, що знаходилося в неї на законних підставах і стосовно якого вона здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки використання або зберігання тощо. При привласненні ці повноваження використовуються для обернення винною особою майна на свою користь. В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 заволодів посвідченням учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_5 шляхом його таємного викрадення із сумки потерпілого , а не привласнення. По епізоду від 13.09.2024 року суд вважає дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікувати за ст. 309 ч.1 КК України , як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів , без мети збуту

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особистість обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілого, який на призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 суворого покарання не наполягає, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, раніше не судимий в порядку ст. 89 КК Украни , є пенсінером .

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України не встановлені.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Наведені приписи закону стосуються призначення, як основного так і додаткового покарання.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статтей, по яких кваліфіковані дії обвинуваченого за за ст.309 ч.1 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік 6 місяців, за ст.357 ч.1 КК України у вигляді 1 року пробаційного нагляду, на підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді 1 року 6 місяців пробаційного нагляду, що відповідає засадам призначення покарань, передбачених кримінальним законодавством. Суд вважає відповідно до вимог ст. 59-1 ч. 2 п.1,2, 3 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 до пробаційного нагляду такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосований.

Цивільний позов потерпілим не заявлений.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 124 ч.2 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, у сумі 2271,84 грн. на користь держави.

Речові докази по справі - посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 , яке знаходиться на зберіганні під зберігальну розписку у потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 100 КПК України - залишити йому за належністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370,373,374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.309 ч.1, ст.357 ч.1 КК України та призначити йому покарання :

- за ст. 309 ч.1 КК України - 1 рік 6 місяців пробаційного нагляду

- за ст. 357 ч.1 КК України - 1 рік пробайційного нагляду

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити покарання у вигляді 1 року 6 місяців пробаційного нагляду .

Відповідно до вимог ст. 59-1 ч. 2 п.1,2,3 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 до пробаційного нагляду такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого. Строк покарання у виді пробаційного нагляду та покладених на ОСОБА_4 обов`язків обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 що в разі ухилення його від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали до органів Національної поліції для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, у сумі 2271,84 грн. на користь держави.

Речові докази по справі - посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 , яке знаходиться на зберіганні під зберігальну розписку у потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 100 КПК України - залишити йому за належністю.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду, через Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_7