Єдиний унікальний номер № 333/6413/24
Провадження № 1-кс/333/2090/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солонка Пустомитівського району Львівської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, в кримінальному провадженні, що 27.05.2024 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004392, за участі прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , звернувся до слідчого суді з вказаним клопотанням, в якому просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.08.2024.

В обґрунтування клопотання зазначив, що зібраними під час досудового розслідування доказами, встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, який є тяжким злочином та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий та прокурор під час розгляду клопотання його підтримали та просять задовольнити.

Підозрюваний не заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказав, що він розлучений, має на утриманні двох малолітніх дітей, до його мобілізації на військову службу проживав разом з батьками за кордоном, вважає, що ризики про які зазначив слідчий наразі відсутні, тому просив зменшити йому розмір застави до мінімального рівня визначеного законом.

Захисник підтримала позицію підозрюваного і також просила зменшити йому розмір застави.

Розглянувши дане клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 19.03.2022 № 68 сержанта ОСОБА_3 призначено на посаду командира 3 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 06.03.2024 № 69, сержант ОСОБА_3 вибув у службове відрядження до оперативного угрупування військ «Запоріжжя» оперативного стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », для виконання бойових завдань.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 НГУ від 08.03.2024 № 75, сержант ОСОБА_3 прибув у службове відрядження із зарахуванням на котлове забезпечення.

27.05.2024, приблизно о 00 год. 15 хв., перебуваючи у місці несення служби, в місці тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_2 НГУ у АДРЕСА_2 , заступник командира стрілецької роти (резервної) по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 НГУ старший лейтенант ОСОБА_7 віддав наказ, направлений на виконання бойового розпорядження командира 2 батальйону оперативного призначення 14 бригади оперативного призначення № 156 ОКП-ОРІХІВ від 26.05.2024 та бойового розпорядження командира 1 роти (на бтр) оперативного призначення 2 батальйону оперативного призначення 14 бригади оперативного призначення № 15 КСП-ПРЕОБРАЖЕНКА від 26.05.2024 щодо продовження виконання бойових завдань з спільного утримання ротного опорного пункту, утримання чергових вогневих засобів колективної зброї на визначених позиціях в постійній готовності із завданням знищення (ураження) живої сили та вогневих засобів противника.

Після цього сержант ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану, з прямим умислом та з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення статутних вимог, відкрито відмовитися виконувати наказ начальника.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел сержант ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України ст.ст. 9, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відкрито, у присутності заступника командира стрілецької роти (резервної) по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 НГУ старшого лейтенанта ОСОБА_7 , який відповідно до вимог ст.ст. 29, 31, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України є для нього начальником за службовим становищем та військовим званням та інших військовослужбовців зазначеної військової частини, відкрито відмовився виконувати наказ заступника командира стрілецької роти (резервної) по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 НГУ старшого лейтенанта ОСОБА_7 , направлений на виконання бойового розпорядження командира 2 батальйону оперативного призначення 14 бригади оперативного призначення № 156 ОКП-ОРІХІВ від 26.05.2024 та бойового розпорядження командира 1 роти (на бтр) оперативного призначення 2 батальйону оперативного призначення 14 бригади оперативного призначення № 15 КСП-ПРЕОБРАЖЕНКА від 26.05.2024 щодо продовження виконання бойових завдань з спільного утримання ротного опорного пункту, утримання чергових вогневих засобів колективної зброї на визначених позиціях в постійній готовності із завданням знищення (ураження) живої сили та вогневих засобів противника, хоча об`єктивно міг та зобов`язаний був виконати цей наказ начальника.

За вказаним фактом, 27.05.2024 уповноваженою особою першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004392, за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

27.05.2024 слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_5 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Запорізької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.402 КК України, яка того ж дня була вручена йому особисто.

Таким чином, ОСОБА_3 за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 402 КК України, а саме непокорі, тобто іншому умисному невиконанні наказу, вчинене в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які пояснили обставини умисного невиконання наказу ОСОБА_3 ;

- протоколом огляду відеозапису, на якому зафіксовано факт оголошення наказу та відкрита відмова військовослужбовця ОСОБА_3 від виконання зазначеного наказу;

- речовим доказом - оптичним диском для лазерних систем зчитування з файлом формату «MР4» з назвою: «VID-20240527-WA0001», розміром 41,0 Мб, на якому міститься відеозапис, на якому зафіксовано факт оголошення наказу та відкрита відмова військовослужбовця ОСОБА_3 від виконання зазначеного наказу, який приєднаний до матеріалів вказаного провадження;

- іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

28.05.2024 до підозрюваного ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 28.05.2024 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 26.07.2024 (до 12 год. 30 хв.).

22.07.2024 керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004392 від 27.05.2024, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 27.08.2024.

Слідчим також зазначено, що у кримінальному провадженні проведено ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів, разом з тим, на даний час з метою забезпечення належного виконання завдань кримінального провадження, у ході досудового розслідування необхідно провести наступні слідчі, процесуальні дії:

1. Долучити до матеріалів кримінального провадження відомості щодо перебування ОСОБА_3 на обліку у лікарів нарколога та психіатра за місцем мешкання;

2. Долучити до матеріалів кримінального провадження відомості щодо перебування на посаді ОСОБА_7 .

3. Виконати інші слідчі та процесуальні дії, необхідність в яких може виникнути при проведенні досудового розслідування.

4. Виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним ОСОБА_3 , а також його захисником.

5. Скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які спрямувати до суду для розгляду.

Вказані процесуальні дії не були проведені раніше у зв`язку із проведенням великого обсягу слідчих дій, а також у зв`язку із складністю кримінального провадження, у ході якого виникла потреба у виконанні додаткових слідчих та процесуальних дій.

Проведення вищевказаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу, а їх значення для досудового розслідування має вирішальний характер, у зв`язку з тим, що після їх виконання шляхом повного, всебічного та неупередженого аналізу всіх обставин кримінального провадження, буде прийнято рішення про остаточну кваліфікацію дій підозрюваного.

З урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України на які вказують слідчий і прокурор, які враховувались при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього мають місце і на теперішній час.

Розуміючи тяжкість вчиненого злочину, суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_3 під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати за межі території України, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду.

Тому зазначене вище в сукупності підтверджує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а відтак ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, продовжуючи проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 НГУ самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні. У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на своїх знайомих по службі тощо.

При цьому слід враховувати, що відповідно до норм КПК України, допит свідків має також проводитися під час судового розгляду. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Зазначене вище в сукупності підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_3 являється військовослужбовцем та з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим може покинути місце служби, чим фактично вчинить нове кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 407-409 КК України. Окрім цього, з матеріалів кримінального провадження та показань свідків можна зробити висновок про недбале ставлення ОСОБА_3 до військової служби та покладених на нього обов`язків.

Тобто, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, варто зазначити, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначені обставини свідчать про необхідність ізоляції ОСОБА_3 задля нівелювання ризиків можливості переховуватися від суду і слідства, впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, що є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом котрий зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_3 буде саме тримання під вартою.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Статтею 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що вищезазначені обставини, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі ухвалення вироку, наслідки злочину, а саме, зниження бойової готовності підрозділу, в умовах воєнного стану та обороноздатності України, підрив військової дисципліни та надання негативного прикладу протиправної поведінки військовому підрозділу, в цілому, в час протистояння відкритій агресії російської федерації, внаслідок непокори, тобто іншому умисному невиконанні наказу, слідчий суддя вважає, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та дасть можливості запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_3 не можливо, оскільки, відповідно до ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого статтею 402 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Водночас, відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 182 КПК України та з урахуванням обставин кримінального правопорушення і наявних ризиків передбачених ст.177 цього кодексу, слідчий суддя також вважає за можливе задовольнити клопотання підозрюваного та зменшити розмір застави визначений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 28.05.2024, залишивши без змін обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, що будуть покладені на підозрюваного в разі внесення застави.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_3 слід продовжити в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193-194, 196, 205 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.402 КК України, залишити без змін та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на тридцять шість днів, тобто до 27 серпня 2024 року включно.

Клопотання підозрюваного про зменшення розміру застави задовольнити.

Розмір застави визначений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 28.05.2024 зменшити до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 грн. 00 коп., залишивши без змін обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, що будуть покладені на підозрюваного в разі внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Встановити строк дії ухвали до 27 серпня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошений 24.07.2024 року о 16 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1