У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000221 від 12.06.2024 р., -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання, в якому слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт на речі, які були вилучені 25.07.2024 в ході обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримання якого відбулось о 18:17 годин навпроти будинку АДРЕСА_1 , а саме:

?7 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, з серійними номерами: KB 70251833 B, KB 72381538 H, KB 80862130 F, KB 10353145 C, FF 07113218 B, KB 45342441 Q, HD 51619385 B, які зі слів ОСОБА_4 йому надали в якості неправомірної вигоди, та які упаковано до спец. пакету НПУ PSP 2282591;

?Грошові кошти в розмірі 9600 доларів США та 670 ЄВРО, які упаковано до спец. пакету НПУ № PSP 2282588;

?Належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max» з ІМЕІ НОМЕР_1 , з карткою мобільного оператора зв`язку НОМЕР_2 , який упаковано до спец. пакету НПУ № PSP 2282590.

Слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000221 від 12.06.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що під час проходження військової служби, у відповідності до ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків.

Водночас, у порушення указаних вище нормативно-правових актів та своїх обов`язків, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливим умислом, з метою особистого протиправного збагачення, будучи службовою особою, вчинив умисний корупційний злочин за наступних обставин

Так, біля 20.00 год 10.06.2024, перебуваючи біля магазину «Сільпо» по вул.Генерала Свободи в м.Ужгороді, у ході розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , останній, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на протиправне збагачення, знаючи, що ОСОБА_9 є власником декількох закладів громадського харчування, запропонував йому, за грошову винагороду, допомогти у оформленні (видачі) працівникам даних закладів військово-облікових документів, без фактичного їх відвідування органів РТЦК та СП, зазначивши, що таке сприяння буде відбуватися з відома його керівництва.

Надалі, у ході розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , яка відбулася біля 18.50 год. 19.06.2024 по АДРЕСА_2 , в автомобілі ОСОБА_9 , ОСОБА_4 підтвердив свої наміри, за грошову винагороду посприяти у оформленні (видачі) працівникам вищезазначених військово-облікових документів.

У подальшому, біля 21 год. 25.06.2024, перебуваючи в АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 знову підтвердив ОСОБА_9 свої злочинні наміри, зазначивши що він, за грошову винагороду у розмірі 700 доларів США, зловживаючи своїм службовим становищем військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 , посприяє у оформленні тимчасового посвідчення військовозобов`язаного для ОСОБА_10 та посвідчення призовника для ОСОБА_11 .

Надалі, 25.07.2024 біля 18.10 годин, ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжуючи реалізацію єдиного корисливого умислу, спрямованого на протиправне збагачення, зустрівся із громадянином України ОСОБА_9 та на виконання раніше висловленого прохання, за сприяння у оформленні тимчасового посвідчення військовозобов`язаного для ОСОБА_10 та посвідчення призовника для ОСОБА_11 , одержав від ОСОБА_9 700 доларів США, після чого був викритий працівниками правоохоронних органів.

25.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто прохання та одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

25.07.2024 в ході затримання ОСОБА_4 , слідчим на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, було здійснено обшук затриманого, в ході якого було виявлено та вилучено:

1.7 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, з серійними номерами: KB 70251833 B, KB 72381538 H, KB 80862130 F, KB 10353145 C, FF 07113218 B, KB 45342441 Q, HD 51619385 B, які зі слів ОСОБА_4 йому надали в якості неправомірної вигоди, та які упаковано до спец. пакету НПУ PSP 2282591;

2.Грошові кошти в розмірі 9600 доларів США та 670 ЄВРО, які упаковано до спец. пакету НПУ № PSP 2282588;

3.Належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max» з ІМЕІ НОМЕР_1 , з карткою мобільного оператора зв`язку НОМЕР_2 , який упаковано до спец. пакету НПУ № PSP 2282590.

Згідно протоколу огляду та вручення грошових коштів від 25.07.2024, вищевказані 7 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, з серійними номерами: KB 70251833 B, KB 72381538 H, KB 80862130 F, KB 10353145 C, FF 07113218 B, KB 45342441 Q, HD 51619385 B, були вручені ОСОБА_9 в рамках проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту.

Вищевказані вилучені грошові кошти та мобільний телефон підозрюваного ОСОБА_4 постановою слідчого було визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги викладене, і те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на п`яти від десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів та з метою забезпечення подальшої спеціальної конфіскації, виникла необхідність у арешті майна, вилучено в ході обшуку затриманого ОСОБА_4 ..

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала щодо часткового задоволення клопотання слідчого. Однак, вказала, що немає підстав для накладення арешту на грошові кошти в розмірі 9600 доларів США та 670 євро, оскільки вони не мають ніякого відношення до розслідуваного злочину та були передані її підзахисному від батьків дружини.

Захисник ОСОБА_12 підтримав думку свого колеги.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку своїх захисників.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла висновку, що воно підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частинами 2, 6 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речов их доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як установлено з матеріалів клопотання, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2024року за № 0000221.

Слідчим суддею встановлено, що 25.07.2024 року о 18 год. 17 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.07.2024 року, під час обшуку підозрюваного ОСОБА_4 було виявлено та вилучено:

?7 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, з серійними номерами: KB 70251833 B, KB 72381538 H, KB 80862130 F, KB 10353145 C, FF 07113218 B, KB 45342441 Q, HD 51619385 B, які зі слів ОСОБА_4 йому надали в якості неправомірної вигоди, та які упаковано до спец. пакету НПУ PSP 2282591;

?Грошові кошти в розмірі 9600 доларів США та 670 ЄВРО, які упаковано до спец. пакету НПУ № PSP 2282588;

?Належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max» з ІМЕІ НОМЕР_1 , з карткою мобільного оператора зв`язку НОМЕР_2 , який упаковано до спец. пакету НПУ № PSP 2282590.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 вищевказані речі 25.07. 2024 року визнано речовими доказами.

Згідно протоколу огляду та вручення грошових коштів від 25.07.2024, вищевказані 7 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, з серійними номерами: KB 70251833 B, KB 72381538 H, KB 80862130 F, KB 10353145 C, FF 07113218 B, KB 45342441 Q, HD 51619385 B, були вручені ОСОБА_9 в рамках проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту.

У межах даного кримінального провадження 25.07.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: діяння, передбачене частиною першою або другою цієї статті, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі або вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно, або поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Ухвалою слідчого судді від 26.07.2024.2024 року, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 20 вересня 2024 включно з можливістю внесення застави.

У межах розслідування даного провадження в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів та з метою забезпечення подальшої спеціальної конфіскації.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частиною 3 ст. 170 КПК України регламентовано на які об`єкти може бути накладено арешт (на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права), а також чітко визначено осіб, у власності яких має перебувати таке майно, зокрема, таке майно має перебувати у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Положеннями ч.4 ст.173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів, також те, що 7 купюр номіналом по 100 доларів США та належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Maxі» є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Однак слідчий суддя вважає, що, накладення арешту на грошові кошти в розмірі 9600 доларів США та 670 євро, не відповідатиме завданню кримінального провадження та шкодитиме інтересам інших осіб. Враховуючи викладено, клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000221 від 12.06.2024 р. задовольнити частково.

Накласти арешт на речі, які були вилучені 25.07.2024 в ході обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримання якого відбулось о 18:17 годин навпроти будинку АДРЕСА_1 , а саме:

?7 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, з серійними номерами: KB 70251833 B, KB 72381538 H, KB 80862130 F, KB 10353145 C, FF 07113218 B, KB 45342441 Q, HD 51619385 B, які зі слів ОСОБА_4 йому надали в якості неправомірної вигоди, та які упаковано до спец. пакету НПУ PSP 2282591;

?належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max» з ІМЕІ НОМЕР_1 , з карткою мобільного оператора зв`язку НОМЕР_2 , який упаковано до спец. пакету НПУ № PSP 2282590.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 29 липня 2024 року о 16 год. 50 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1