УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року

м. Київ

Справа № 686/6676/22

Провадження № 51 - 5259 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 травня 2024 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 20 серпня 2024 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 травня 2024 року, залишеною без зміни ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 серпня 2024 року, ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення 24 904 грн матеріальної шкоди та 2 106 000 грн моральної шкоди залишено без розгляду.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вищевказаних судових рішень в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення

її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами

для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами

при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України потерпілий у своїй касаційній скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону щодо закриття кримінального провадження, незаконність та необґрунтованість судових рішень та неправильне вирішення цивільного позову, проте не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, ст. 412, ст. 284 КПК України.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що потерпілий вказує на допущені, на його думку, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст. 433 ч. 1, ст. 438 ч. 1 КПК України не є предметом дослідження та перевірки касаційним судом.

Згідно зі ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Також у поданій скарзі потерпілий, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час апеляційного розгляду та неправильне вирішення його цивільного позову, не вказує які саме порушення допустив апеляційний суд з огляду на вимоги ст. 419 КПК України, які доводи його апеляційної скарги суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Крім того, вимоги касаційної скарги мають узгоджуватися з повноваженнями касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК України, та відповідати наведеним у ній обґрунтуванням. Відповідно до норми цієї статті, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Натомість, зазначаючи вимоги у касаційній скарзі, потерпілий у вступній її частині вказує лише про оскарження ухвали апеляційного суду, а у прохальній її частині просить скасувати судові рішення і призначити новий розгляд, а тому касаційну скаргу в цій частині необхідно уточнити відповідно до вимог ст. 436 КПК України.

В порушення вимог ст. 427 ч. 6 КПК України до касаційної скарги не додано

її копії та додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не вистачає

1 примірника копій касаційної скарги з додатками)

Відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі

у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання

про відкриття касаційного провадження.

У разі подання матеріалів на усунення недоліків в електронній формі, відповідно

до приписів ст. 35 ч. 2 КПК України особі, яка подала касаційну скаргу, потрібно надати докази надсилання іншим учасникам кримінального провадження копій надісланих документів із використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремих підсистем (модулів).

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 без руху.

Встановити потерпілому ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк

для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3