Справа № 382/279/21
Провадження № 1-в/382/73/24
У Х В А Л А

Іменем України

09 грудня 2024 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

представника Бориспільського районного відділу № 3 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин клопотання Бориспільського районного відділу № 3 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_3 у відповідність до діючого законодавства,

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшло клопотання представника Бориспільського районного відділу № 3 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_3 у відповідність згідно з діючим законодавством.

Клопотання обгрунтовано тим, що на обліку Бориспільського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області з 26.10.2021 перебуває громадянин ОСОБА_3 , засуджений 22.09.2021 вироком Яготинського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу (далі - КК) України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Вирок набув законної сили 22.10.2021.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 р. №3886-ІХ «Про внесення змін Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Цим Законом внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у редакції Закону № 3886-ІХ) (далі - КУпАП), згідно з якими дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

ч. 2 ст. 51 КУпАП визначено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення в ч. 1 ст. 5 КК України, відповідно до якої закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено.

Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, відповідно до частини 2 статті 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до вироку Яготинського районного суду Київської області від 22.09.2021 вбачається, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення 01.12.2020. Станом на 01.01.2020 сума двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становила 2270 грн.

Сума заподіяних збитків, завданих станом на момент вчинення діяння становить менше 2270 грн., а саме 1274 грн. 47 копійок.

Ураховуючи викладене та на підставі пункту 13 статті 537, пункту 2 частини 2 статті 539 КПК України, частини 2 статті 74 КК України, прошу звільнити ОСОБА_3 від призначеного судом покарання відповідно до діючого законодавства.

Іспитовий строк закінчився 21.09.2024.

Представник Бориспільського районного відділу № 3 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 в судовому засіданні просить задовольнити клопотання.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Засуджений ОСОБА_3 не заперечував проти даного клопотання.

На підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57,частини першої статті 58,частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частини 2,3 статті 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 цього Кодексу, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних розмірів доходів громадян. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 НМДГ.

З урахуванням положень ст. 5 КК України, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення станом на 01.01.2020 року становила 2270 гривень, за що передбачена відповідальність ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч.2, 3 ст.4КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові слідства провадяться законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. відповідно до ч.3 ст.8Конституції України норми Конституції України є нормами прямих дій. відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або тим самим покращує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідальні дії до набрання таким чином. законом чинності, в тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 2 ст.5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, а тому положення Закону України від 18 липня 2024 року №3886- IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деякі інші закони України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадання чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 є більш сприятливим для осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності за діяння, які вони вчинили до набрання чинності цим Законом виключно.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 7 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21(провадження№51-2555кмо24), де вказав, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення клоптання в межах заявлених вимог та звільнення засудженого від призначеного судом покарання за вироком Яготинського районного суду Київської області від 22.09.2021 року відповідно до вимог ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання.

Керуючись ст.5, 74 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника Бориспільського районного відділу № 3 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_3 у відповідністі до діючого законодавства, задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбуття покарання за вироком Яготинського районного суду Київської області від 22.09.2021 року за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки - у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1