Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2884/24

Номер провадження: 1-кп/511/253/24

17 жовтня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000308 від 22.04.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малинівка Новокузнецького району Кемеровської області, з вищою освітою, не одруженого, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 після смерті своєї матері ОСОБА_6 в 1995 році набув в законному порядку право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 , тобто придбав все майно за вказаною адресою, разом з пластиковою упаковкою від ліків з бездимним порохом.

Являючись офіцером військ зв`язку у званні підполковника, викладачем кафедри військової підготовки Академії зв`язку ім. О.С. Попова м. Одеси та військовим пенсіонером, ОСОБА_4 знав призначення та використання вибухових речовин, необхідності дозволу на їх зберігання тощо, однак з метою незаконного зберігання умисно тримав порох у своєму житлі.

Постановою Верховної Ради України №2471-ХП від 17.06.1992 року з додатками «Про право власності на окремі види майна» зі змінами та доповненнями від 24.01.1995 року встановлено перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України.

Відповідно до п. 11 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, Порядок придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, бойових припасів до неї, інших предметів і матеріалів, на які поширюється дозвільна система, у Збройних Силах, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, Національній поліції, Експертній службі МВС та вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління МВС, Державному управлінні справами, Національному антикорупційному бюро, Державному бюро розслідувань, Держспецзв`язку, Службі судової охорони, Бюро економічної безпеки, а також у митній службі та органах рибоохорони визначається законами, актами Кабінету Міністрів України та іншими нормативно-правовими актами, у тому числі Міноборони, МВС, інших центральних органів виконавчої влади, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування Адміністрації Держспецзв`язку, Національного антикорупційного бюро, ДСА, Державного бюро розслідувань, Мінагрополітики, Бюро економічної безпеки і Держмитслужби.

Необхідність отримання дозволів, порядок зберігання, носіння, обліку та використання зброї та боєприпасів передбачено п. п. 2, 7, 8, 9, 10, 11, 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ) не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України; право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

В подальшому, 24.04.2024 в період часу з 07 годин 42 хвилин по 09 годину 27 хвилин співробітниками Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області під час проведення законного обшуку в приміщені будинку в шафі в пластиковій упаковці від ліків «Холівер» виявлено та вилучено 26 г (двадцять шість грам) нітроцелюлозного пороху, який відноситься до вибухових речовин метальної дії, який ОСОБА_4 зберігав без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

24.07.2024 року під час досудового розслідування кримінального провадження між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 52, 468, 469, 470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно укладеної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, він та прокурор дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч. 1 ст.263 КК України.

Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 за вчинений злочин з урахуванням пом`якшуючих його вину обставин - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання не встановлено, це призначення покарання в межах санкції статті, передбаченої ч.1 ст.263 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75, 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю, щиро розкаявся вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно. Відтак фактичні обставини справи не оспорював. Також пояснив, що заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також роз`яснені йому наслідки укладення та затвердження вказаної угоди. При цьому повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання. Зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд прийшов до висновку, що дана угода підлягає затвердженню судом виходячи з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам та у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

В силу положення ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання, визначена в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст.263 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з врахуванням обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Тому суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із застосуванням положень с. 75,76 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Роздільнянського Районного суду Одеської області від 24.04.2024 року було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

-мисливську рушницю з номером НОМЕР_1 , яку упаковано до спец пакету WAR 1479566;

-картонну коробку, в якій містяться капсулі до патронів в кількості 50 шт., які упаковано до спец пакету СRI 1201748;

-патрон, в кількості 1 шт., калібром 7,62 мм, який упаковано до спец пакету СRI 1201750;

-порох до патронів, який перебуває в циліндричному пакуванні «Холівер», який упаковано до спец пакету СRI 1201751;

-магазин до АК 47 та патрони в кількості 22 шт. калібром 7,62 мм, які в ньому перебували, які упаковано до спец пакету WAR 2056545;

-предмет схожий на корпус гранати РГД 5 без запалу, з маркуванням у вигляді трьох трикутників, який упаковано до спец пакету RІС 2001538;

-ленту до РПК з патронами в кількості 17 шт., калібром 7,62 мм, які упаковано до спец пакету RІС 2001496;

-патрони в кількості 5 шт. до мисливської рушниці, які упаковано до спец пакету RІС 2001537.

У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд вважає, що арешт, накладений на тимчасове вилучене майно підлягає скасуванню.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.

При винесенні вироку суд вважає за необхідне скасувати накладений арешт на речові докази, а їх долю вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Також, з обвинуваченого належить стягнути на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи №СЕ-19/116-24/8032-ФХВР від 06.05.2024 року в сумі 6815,52 грн.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч.2 ст.374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.07.2023 року під час досудового розслідування між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000308, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи №СЕ-19/116-24/8032-ФХВР від 06.05.2024 року в сумі 6815,52 грн.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.04.2024 року на тимчасово вилучене майно, а саме:

-мисливську рушницю з номером НОМЕР_1 , яку упаковано до спец пакету WAR 1479566;

-картонну коробку, в якій містяться капсулі до патронів в кількості 50 шт., які упаковано до спец пакету СRI 1201748;

-патрон, в кількості 1 шт., калібром 7,62 мм, який упаковано до спец пакету СRI 1201750;

-порох до патронів, який перебуває в циліндричному пакуванні «Холівер», який упаковано до спец пакету СRI 1201751;

-магазин до АК 47 та патрони в кількості 22 шт. калібром 7,62 мм, які в ньому перебували, які упаковано до спец пакету WAR 2056545;

-предмет схожий на корпус гранати РГД 5 без запалу, з маркуванням у вигляді трьох трикутників, який упаковано до спец пакету RІС 2001538;

-ленту до РПК з патронами в кількості 17 шт., калібром 7,62 мм, які упаковано до спец пакету RІС 2001496;

-патрони в кількості 5 шт. до мисливської рушниці, які упаковано до спец пакету RІС 2001537.

Речові докази, а саме: мисливську рушницю з номером А48402, яку упаковано до спец пакету WAR 1479566; картонну коробку, в якій містяться капсулі до патронів в кількості 50 шт., які упаковано до спец пакету СRI 1201748; патрон, в кількості 1 шт., калібром 7,62 мм, який упаковано до спец пакету СRI 1201750; порох до патронів, який перебуває в циліндричному пакуванні «Холівер», який упаковано до спец пакету СRI 1201751; магазин до АК 47 та патрони в кількості 22 шт. калібром 7,62 мм, які в ньому перебували, які упаковано до спец пакету WAR 2056545; предмет схожий на корпус гранати РГД 5 без запалу, з маркуванням у вигляді трьох трикутників, який упаковано до спец пакету RІС 2001538; ленту до РПК з патронами в кількості 17 шт., калібром 7,62 мм, які упаковано до спец пакету RІС 2001496; патрони в кількості 5 шт. до мисливської рушниці, які упаковано до спец пакету RІС 2001537, після набрання вироком законної сили - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1