Дата документу 05.08.2024Справа № 554/6046/24
Провадження № 1-кс/554/8030/2024
У Х В А Л А

05 серпня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000702 від 02 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений на вилучені під час обшуку транспортного засобу BMW X5, д. н. з. НОМЕР_1 , розташованого за місцем проживання ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , грошові кошти в сумі 31 000 грн, що належать ОСОБА_5 .

В обґрунтування заявлених вимог вказав, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль BMW X5, д. н. з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , яка давала його у тимчасове користування сину ОСОБА_6 . Вилучені в ньому грошові кошти в сумі 31 000 грн належать також ОСОБА_5 і є її власними заощадженнями. Походження цих коштів підтверджується довідкою про доходи ОСОБА_5 , відповідно до якої вона працює у Приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу ОСОБА_7 і загальна сума заробітної останньої за період з лютого 2020 року по червень 2024 року становить 340 400 грн. Це майно до кримінального провадження жодного відношення не має.

Слідчий не аргументував, яким саме критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України відповідають вилучені грошові кошти. Вони не є знаряддям вчинення злочину, не зберегли на собі його сліди та не містять жодних відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто не відповідають жодній з ознак, визначених у статті 98 КПК України, через що не можуть бути визнані речовими доказами, а отже, їх утримання стороною обвинувачення є незаконним. Підкреслив, що ці грошові кошти не перебувають у власності підозрюваних.

Вважаючи, що арешт на зазначені гроші накладено необґрунтовано, просив скасувати його в порядку статті 174 КПК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги клопотання та наполягав на його задоволенні.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні з категоричність заперечував проти задоволення цього клопотання та скасування арешту, накладеного на вилучені грошові кошти, мотивуючи свою позицію тим, що свідки по кримінальному провадженню показали, що дизельне пальне у великих об`ємах вони придбавали саме в ОСОБА_6 , в зв`язку з чим в слідства наявні достатні підстави вважати, що ці грошові кошти можуть бути набутими останнім злочинним шляхом, тому вони являються речовими доказами в кримінальному провадженні. Зазначив також про те, що наразі в кримінальному провадженні здійснюється розсекречення негласних слідчих (розшукових) дій та за результатами цих протоколів буде вирішуватися питання про зміну кваліфікації інкримінованого підозрюваному діяння з ч. 4 ст. 191 КК України на ч. 5 ст. 191 КК України, якою передбачене покарання у виді конфіскації майна.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (стаття 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000702 від 02 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження, 20 червня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

В межах цього провадження, 19 червня 2024 року було проведено проведено обшук транспортного засобу марки «BMW X5», д. н. з. НОМЕР_1 , розташованого за місцем проживання ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 та грошові кошти у сумі 31 000 грн (банкнотами: 1000 грн 20 шт., 500 грн - 8 шт., 200 грн 31 шт., 100 грн 1 шт., 50 грн 12 шт., 20 грн 5 шт.).

Постановою слідчого від 19 червня 2024 року вилучене майно визнане речовими доказами в кримінальному провадженні.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24 червня 2024 року, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, як це слідує з її змісту, було накладено на нього арешт, шляхом позбавлення права розпорядження, відчуження та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Абзацом 2 частини 1 статті 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В поданому клопотанні адвокат як на підставу для скасування арешту майна посилається на необґрунтованість рішення про застосування щодо спірних грошових коштів такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Між тим, проаналізувавши обставини, що розслідуються в цьому кримінальному провадженні в сукупності з твердженнями сторони обвинувачення, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучені в автомобілі BMW X5, д. н. з. НОМЕР_1 , який хоча й належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу заявниці ОСОБА_5 , однак передавався у користування підозрюваному ОСОБА_6 , її сину, грошові кошти в сумі 31 000 грн відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, так як вони можуть бути набутими кримінально-протиправним шляхом, а тому обґрунтовано визнані речовими доказами в кримінальному провадженні.

Отже, арешт накладено на них обґрунтовано, з метою забезпечення збереження речових доказів, як це передбачено пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України.

Під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, на підставі долучених до нього доказів, що стосуються, зокрема відомостей про доходи ОСОБА_5 за період з лютого 2020 року по червень 2024 року, не було встановлено, що грошові кошти, на які ухвалою слідчого судді накладено арешт, не відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Встановлено, що досудове розслідування наразі ще не закінчено, арештовані гроші мають статус речових доказів, щодо них існує сукупність підстав вважати, що вони є набутими кримінально-протиправним шляхомта в органу досудового розслідування наявна нагальна необхідність у збереженні цього арешту в цілях провадження, оскільки здійснюються необхідні слідчі та процесуальні дії, негласні слідчі (розшукові) дії, встановлюються всі обставини скоєння розслідуваного кримінального правопорушення, в тому числі, походження грошових коштів, а також вирішуються питання щодо правильності кваліфікації діяння підозрюваного.

Зважаючи на це, а також на обставини кримінального провадження та ті, що стали підставою для арешту майна, слідчий суддя вважає, що подальше утримання спірних грошових коштів в сумі 31 000 грн органом досудового розслідування є доцільним і виправданим, скасування арешту на цій стадії може призвести до знищення речових доказів, що в свою чергу може перешкодити кримінальному провадженню, в зв`язку з чим приходить до висновку, що потреба в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна щодо них не відпала.

Таким чином, оскільки під час розгляду клопотання про скасування арешту майна адвокатом не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи що в його подальшому застосуванні відпала потреба, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність визначених статтею 174 КПК України підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 174 і 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000702 від 02 жовтня 2023 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8