10.10.24 Справа № 483/1729/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_4 (у режимі відеоконференцзв"язку)
захисник ОСОБА_5 (у режимі відеоконференцзв"язку)
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області ,зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, -
в с т а н о в и в:
Захисник ОСОБА_5 заявив усне клопотання, підтримане обвинуваченим, про повернення обвинувального акта прокурору у зв"язку з тим, що у обвинувальному акті не зазначена адреса місця вчинення правопорушення (вулиця, номер будинку) та відсутня розписка про вручення копії обвинувального акта.
Також просив залишити без розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 як такий, що не відповідає вимогам ст.175 ЦПК, оскільки у ньому не зазначені дані позивача і відповідача, попередній розрахунок судових витрат, підстави звільнення від судового збору та інші відомості.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи його безпідставним.
Згідно з п.3 частини третьої статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Вимоги до обвинувального акта встановлені ч.2 ст.291 КПК України, за якою обвинувальний акт повинен містити такі відомості :
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
До обвинувального акта додається, зокрема, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу) (п.3 ч.4 ст.291 КПК України).
Як зазначено у п. 13 ч. 1 ст. 3КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Отже, поняття "обвинувачення" включає в себе такі складові елементи, як виклад фактичних обставин кримінального провадження та формулювання обвинувачення.
Відповідно до постанови судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у справі N 5-328кс16 від 24.11.2016 року "формулювання обвинувачення" - це короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі.
Таким чином, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладаються в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.
Як вбачається зі змісту наданого на розгляд суду обвинувального акта, у ньому викладені відомості про місце вчинення кримінального правопорушення, які вважав встановленими прокурор.
З урахуванням такої стадії судового розгляду, як підготовче судове засідання, будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.
Процесуальна оцінка зазначених вище обставин, згідно з вимогами чинного КПК України, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченогост. 373 КПК України, тобто за наслідками лише судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 318-380 КПК України.
Якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини, то питання зміни обвинувачення можливо вирішити шляхом застосування вимог ст.ст. 337-339 КПК України.
Таким чином, обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, встановленим до його змісту.
Крім того, до обвинувального акта додана розписка обвинуваченого ОСОБА_4 , надана начальнику Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 13 жовтня 2017 року про отримання копії обвинувального акта (т.1, а.с.4), тому посилання захисника на відсутність такої розписки не відповідає дійсності.
Згідно з ч.ч.1, 4, 5 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Суд залишає цивільний позов без розгляду у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу (ч.3 ст.129 КПК України).
На підставі частини першої статті 326 КПК України суд залишає цивільний позов без розгляду, якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник.
Таким чином, зазначені захисником недоліки позовної заяви не відносяться до передбачених КПК підстав для залишення цивільного позову без розгляду.
Не передбачені вони і статтею 257 ЦПК України, яка встановлює випадки, у яких суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.
Суд зважає на те, що ЦПК України у редакції, що діяла на день подання цивільного позову 14 грудня 2017 року, а саме стаття 119 ЦПК України, не встановлювала вимог щодо зазначення у позовній заяві попереднього розрахунку судових витрат, підстав звільнення від сплати судового збору та іншої інформації, на відсутність якої посилається захисник; позовна заява містить передбачені статтею 119 ЦПК України (у редакції на день подання позову) відомості, а тому підстави вважати її такою, що не відповідає вимогам ЦПК України, відсутні.
У зв"язку з викладеним клопотання захисника задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.129, 314 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору та залишення позовної заяви без розгляду відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги за результатами розгляду кримінального провадження.
Дата оголошення повного тексту ухвали 10 жовтня 2024 року о 16.30 год.
Суддя: