Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1740/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області надійшло клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно. У вказаному клопотанні адвокат ОСОБА_4 просить задоволити клопотання та скасувати арешт на майно в частині заборони відчуження, розпорядження та користування трактором марки «DW244АНТ», номер кузова « НОМЕР_1 », без державного номерного знаку, чорного кольору, фактичним володільцем якого є ОСОБА_3 . Також, заявник просить зобов`язати відповідальну особу відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області повернути трактор марки «DW244АНТ», номер кузова « НОМЕР_1 », без державного номерного знаку, чорного кольору, фактичному володільцю ОСОБА_3 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 11.09.2024 року по справі №287/1740/24 накладено арешт на трактор марки «DW244АНТ», номер кузова « НОМЕР_1 », без державного номерного знаку, чорного кольору, фактичним володільцем якого є ОСОБА_3 . На переконання адвоката ОСОБА_4 , на даний час жодним чином не підтверджується існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Крім того, відсутні будь-які докази, які б вказували на обставини у безальтернативній потребі застосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна. При цьому, відповідно до змісту вищезазначеної ухвали слідчого судді органом досудового розслідування вже проведені всі необхідні слідчі дії із арештованим майном, призначені та проведені всі необхідні експертизи. Таким чином, безпідставне перебування майна під арештом призводить до порушення прав ОСОБА_3 та суперечить принципу презумпції невинуватості.

В судове засідання володілець майна ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку, що стверджується матеріалами справи.

Прокурор ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву з проханням розглядати клопотання без його участі. У задоволенні клопотання просить відмовити, оскільки на даний час органом досудового розслідування не проведено всіх необхідних слідчих дій із вилученим майном, а також судових експертиз.

Слідчий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, до суду надав письмову заяву з проханням розглядати клопотання без його участі. У задоволенні клопотання просить відмовити, у зв`язку з тим, що в межах вказаного кримінального провадження ще не проведені всі необхідні експертні дослідження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, ознайомившись з документами та матеріалами клопотання, які надані до суду, дійшов наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000179 від 10.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 11.09.2024 року клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 10.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України задоволено. Накладено арешт на вилучений у ході огляду місця події від 09.08.2024 року трактор марки «DW244АНТ», номер кузова « НОМЕР_1 », без державного номерного знаку, чорного кольору, фактичним володільцем якого є ОСОБА_3 , шляхом тимчасового позбавлення останнього права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно вказував на те, що майно про арешт якого заявлено клопотання є речовим доказом по кримінальному провадженню, а метою арешту є саме збереження речових доказів для проведення органом досудового розслідування слідчих дій, оскільки воно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтями 8, 9 КПК України до основних із засад кримінального провадження віднесені законність та верховенство права, зміст яких полягає у тому, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Росії», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слід звернути увагу, що реалізація права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна обумовлена тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження протягом його дії. Інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, проте він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_6 в своїх письмових заявах від 18.10.2024 вказали про те, що на даний час з вилученим трактором марки «DW244АНТ», номер кузова « НОМЕР_1 », без державного номерного знаку, чорного кольору не проведені всі необхідні слідчі дії та проводиться ряд експертиз.

Таким чином, зважаючи на те, що досудове розслідування кримінального провадження не завершене, зокрема не встановлено розміру завданих збитків і вбачається, що трактор марки «DW244АНТ», номер кузова « НОМЕР_1 », без державного номерного знаку, чорного кольору може бути необхідним слідству чи суду для повного і об`єктивного встановлення всіх обставин справи та остаточного вирішення кримінального провадження, зокрема вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом і він може бути необхідний слідству з метою виконання вимог ст. 290 КПК України та у випадку судового провадження.

Тому, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України слідчий суддя вважає можливим частково задоволити клопотання та застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту, а саме передати трактор марки «DW244АНТ», номер кузова « НОМЕР_1 », без державного номерного знаку, чорного кольору на відповідальне зберігання ОСОБА_3 із забороною відчуження вказаного транспортного засобу та розпорядження ним.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Оскільки арешт на трактор марки «DW244АНТ», номер кузова «DW244AHTZ201120215», без державного номерного знаку, чорного кольору накладено, це унеможливлює його відчуження і забезпечує завдання арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно задоволити частково.

Частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 11.09.2024 року на трактор марки «DW244АНТ», номер кузова « НОМЕР_1 », без державного номерного знаку, чорного кольору, а саме в частині заборони ОСОБА_3 користуватися вказаним майном.

Передати трактор марки «DW244АНТ», номер кузова « НОМЕР_1 », без державного номерного знаку, чорного кольору фактичному володільцю ОСОБА_3 на відповідальне зберігання.

Зобов`язати ОСОБА_3 , у разі необхідності, за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, негайно надати вказаний транспортний засіб, для проведення за його участю необхідних слідчих (процесуальних) дій чи експертиз у кримінальному провадженні.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1