УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.08.2024 року у справі №947/21142/24, -

В С Т А Н О В И В:

11.10.2024 р. до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло вказане клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.08.2024 року у справі №947/21142/24

Заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту з транспортного засобу автомобіль марки BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 , 2022 р.в., VIN НОМЕР_2 . Заявник вказує, що на даний час всі процесуальні дії пов`язані з оглядом та дослідженням транспортного засобу проведені, ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не має процесуального статусу, він придбав транспортний засіб до накладення арешту на нього, а за такого заявник вважає за необхідне скасувати арешт з вказаного вище майна.

Заявник до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав.

Прокурор до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що в ході досудового розслідування 27.03.2024 року на адресу НАЗК направлено лист про проведення моніторингу способу життя та повної перевірки декларації ОСОБА_5 , 09.04.2024 року було повідомлено про початок такого моніторингу. 14.08.2024 року на адресу НАЗК було направлено матеріали кримінального провадження для врахування під час перевірки. Крім того, арештоване майно, визнано речовим доказом з метою його збереження, оскільки санкція ст. 368-5 КК України передбачає покарання з застосуванням спеціальної конфіскації.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього позиції сторін, вважаю, що у задоволенні клопотання заявнику слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідува ння у кримінальному провадженні № 0000365 від 16.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.368-5 КК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.08.2024 року у справі №947/21142/24 було накладено арешт на транспортний засіб автомобіль марки BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 , 2022 р.в., VIN НОМЕР_2 .

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі ч.ч.1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється впорядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказомкримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Накладаючи арешт на транспортний засіб автомобіль марки BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 , 2022 р.в., VIN НОМЕР_2 , слідчий суддя виходив з того, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст.368-5 КК України, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що оскільки зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, та буде предметом перевірки декларації особи, що уповноважена на виконання функцій держави, членів його сім`ї та близьких осіб відповідно до ст.51-4 ЗУ «Про запобігання корупції» та Порядку здійснення моніторингу способу життя суб`єктів декларування, затвердженого наказом Національного агентства №236/23 від 26.10.2023 року та з метою забезпечення збереження такого майна, та підпадають під ознаки майна, про яке йдеться у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Доводи заявника щодо добросовісного набуття вказаного транспортного засобу наразі є предметом перевірки досудового розслідування. В той же час саме по собі зміна власника транспортного засобу не спростовує висновків щодо можливого придбання транспортного засобу за грошові кошти отримані внаслідок незаконного збагачення.

Таким чином, слідчий суддя встановлено, що заявником не було доведено необґрунтованості накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки проводиться досудове розслідування та є необхідність у проведенні необхідних досліджень, а тому на даний час не відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, який був застосований з метою збереження речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 167, 170 - 174 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.08.2024 року у справі №947/21142/24 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1