Справа № 619/1116/21
Провадження № 1-кп/535/8/24
УХВАЛА

22 жовтня 2024 року селище Котельва

Колегія суддів Котелевського районного суду Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене 08.12.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001195 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Котелевського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження, внесене 08.12.2020 до ЄРДР за №0001195 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 09.11.2024. Обвинувачений ОСОБА_6 утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

22.10.2024 прокурор ОСОБА_8 подала до суду клопотання прокурора від 21.10.2024, яке під час судового засідання підтримав прокурор ОСОБА_5 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного та продовженого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , на шістдесят діб, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені при обранні обвинуваченому вказаного запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати, а тому є необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього, зокрема з метою запобігання спробам останнього вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідка, переховуватись від суду. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не здатні усунути вищевказані ризики.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що він не має змоги залишити територію України, оскільки не може перетнути кордон, у зв`язку з тим, що не має паспорта громадянина України, та просить конвоювати його до ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» з метою забезпечення йому можливості участі особисто приймати участь у судових засіданнях, оскільки через свій похилий вік йому важко сприймати інформацію в судовому засіданні, що проводиться за його участі в режимі відеоконференції.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та зазначила, що обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід може бути змінений на інший більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки його чекає співмешканка, яка має змогу утримувати обвинуваченого протягом його перебування під цілодобовим домашнім арештом. Ризики, зазначені прокурором у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу, втратили свою актуальність, а обвинувачений не має змоги виїхати за межі України, оскільки не має паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Крім того, захисник підтримала подане нею клопотання про конвоювання обвинуваченого до ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» з метою забезпечення йому можливості особисто приймати участь у судових засіданнях з розгляду даного кримінального провадження.

Колегія суддів, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

На підставі ч. 3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України, який відноситься до особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Суд виходить із принципу презумпції невинуватості й не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_6 .

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості обвинуваченому переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням викладених обставин є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути вищезазначені ризики, а тому суд приходить до переконливого висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у ході судового розгляду, а також забезпечення виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, оскільки судове провадження по даному кримінальному провадженню продовжується, колегією суддів не допитані потерпілий та свідок, за відсутності підстав для скасування або зміни запобіжного заходу, за наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу та при продовженні строку тримання під вартою, аналізуючи дані про особу обвинуваченого, який є раніше судимою особою, у тому числі за вчинення злочину проти життя і здоров`я людини, те, що він обвинувачується у скоєнні закінченого замаху на особливо тяжкий злочин, враховуючи відсутність належних гарантій та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики його ухилення від суду, у тому числі повідомлення під час допиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , яка не надала згоди на проживання ОСОБА_6 у домоволодінні за місцем її мешкання, що належить на праві приватної власності третій особі, у разі зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу на інший, більш м`який, та зазначила, що проживала спільно з обвинуваченим лише близько чотирьох місяців, - продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, що інкримінується обвинуваченому, особі обвинуваченого та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від суду, а тому колегія суддів вважає за доцільне продовжити обвинуваченому раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 20.12.2024 включно.

На підставі ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, колегія суддів вважає можливим не визначати обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи місце судового розгляду справи, віддаленість м. Харків від селища Котельва Полтавської області, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання сторони захисту щодо конвоювання обвинуваченого ОСОБА_6 з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23», з метою забезпечення оперативності судового провадження та можливості безпосередньої участі у судовому засіданні обвинуваченого, який є особою похилого віку.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 194, 197, 199, 331 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України, продовжити до 20.12.2024 включно без визначення застави.

Конвоювати обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» на час розгляду судом кримінального провадження, внесеного 08.12.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001195 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Копію ухвали направити для виконання до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23».

Про виконання ухвали в частині конвоювання (переведення) обвинуваченого до ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» повідомити Котелевський районний суд Полтавської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для обвинуваченого, який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3