Провадження №1-кп/523/1483/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000245 від 29.05.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого й офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-27.09.2019 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ст.ст.75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,

-31.05.2021 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ст..ст.71, 78 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, 08.03.2024 року звільнено умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 4 дні,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 1 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_4 у невстановлені слідством час і місці, за невстановлених обставинах, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, хімічна назва 1-фенил-2-піролідин-1-іл-1-он, яка знаходилась у двох зіп-пакетах та її кількісний вміст за висновком судово-хімічної експертизи №СЕ-19/116-24/10908-НЗПРАП від 14.06.2024 року складає 2,216г, що згідно Таблиці 2 до наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (у редакції наказу МОЗ України від 29.07.2010 №634) є великим розміром, яку вказаний підсудний зберігав для особистого вживання без мети збуту та яку було вилучено в ході його огляду працівниками міліції в присутності понятих 29.05.2024 року в період часу 15:58-16:02 годин біля будинку АДРЕСА_3 .

Крім того, підсудний ОСОБА_4 у невстановлені слідством час і місці, за невстановлених обставинах, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якої обмежено, метадон, який знаходилась у двох згортках з фольги та його кількісний вміст за висновком судово-хімічної експертизи №СЕ-19/116-24/12731-НЗПРАП від 03.07.2024 року складає 0,044г, що перевищує його невеликий розмір, встановлений Таблицею 1 наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року (у редакції наказу МОЗ України від 29.07.2010 №634), який вказаний підсудний зберігав для особистого вживання без мети збуту та який було вилучено в ході його огляду працівниками міліції в присутності понятих 26.06.2024 року в період часу 00:20-00:30 годин біля будинку АДРЕСА_4 .

Підсудний ОСОБА_4 , повністю визнавши свою провину за висунутим обвинуваченням та не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при наведених вище обставинах, будучи допитаним в судовому засіданні пояснив суду про обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Разом із тим, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_4 у скоєнні ним кримінальних правопорушень, фактичні обставини яких ним та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось в повному обсязі, згідно з ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд за попереднім обговоренням з учасниками судового провадження змісту цієї норми закону, визнав недоцільним за клопотанням прокурора дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, а також роз`яснивши їм про відсутність права оскарження фактичних обставин кримінального провадження в апеляційному порядку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Приймаючи до уваги наведені обставини, підсудний ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання і зберігання психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту; незаконне придбання і зберігання наркотичного засобу без мети збуту, а відтак його дії слід кваліфікувати за ч.ч.2, 1 ст.309 КК України, відповідно.

Так, з огляду на ч.1 ст.309 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, що карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або апробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Кримінальна ж відповідальність за ч.2 ст.309 КК України настає за ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засобі, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, що карається штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Частина 1 ст.33 КК України регламентує, що сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено.

При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч.1 ст.70 КК України).

У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу (ч.4 ст.81 КК України).

Частинами 1, 4 ст.71 КК України встановлено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує частину покарання за попереднім вироком та остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, та й від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Тотожну правову позицію визначив Пленум Верховного Суду в п.п.10, 25, 26 Постанови №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами і доповненнями.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 , суд приймає до уваги характер і обставини вчинених ним діянь, їх кількісний склад і суспільну небезпечність та те, що в силу ст.12 КК України скоєні ним кримінальні правопорушення відносяться до категорії нетяжких злочинів, стан здоров`я підсудного та характеризуючі його дані (зі слів) страждає певним захворюванням, у зв`язку з чим отримує замісну терапію; на обліку в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР та в КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР не перебуває; забезпечений місцем реєстрації й проживання в м.Одесі; офіційно не працевлаштований і неодружений, утриманців не має; раніше судимий і обидва епізоди вчинені ним в період умовно-достроково звільнення від відбування покарання за попереднім вироком від 31.05.2021 року, сукупність чого свідчить про відсутність у підсудного легальних джерел доходу, одночасно обумовлює висновок про його схильність до протиправної поведінки та про неможливість його виправлення в умовах суспільства.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_4 , як визначено у обвинувальному акті та з чим також погоджується й суд, слід віднести щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, а до обставин, що обтяжують покарання зазначеного підсудного, - рецидив злочинів.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги досліджені під час судового розгляду характеризуючі дані про особу підсудного ОСОБА_4 (зокрема, його офіційна не працевлаштованість й відсутність легальних джерел доходів, попередні судимості та вчинення обох епізодів в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком від 31.05.2021), що за приписами ст.ст.53, 57 КК України обумовлюють неможливість призначення таких видів покарань як штраф та виправні роботи, а також ураховуючи наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд у контексті ст.ст.50, 65 цього ж Кодексу доходить висновку про те, що виправлення означеного підсудного й недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень має відбуватися тільки в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у визначених санкціями ч.ч.1, 2 ст.309 КК України межах, але із одночасним застосуванням положень ч.1 ст.70, ст.ст.71, 81 цього ж Кодексу, з призначенням остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків з урахуванням вироку Суворовського районного суду м.Одеси від 31.05.2021 року, що за переконанням суду є необхідним й достатнім для виправлення зазначеної особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, а щодо процесуальних витрат, - в силу вимог ст.ст.124, 126 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.100, 124-126, ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.ч.2, 1 ст.309 КК України, призначивши покарання:

-за ч.2 ст.309 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

-за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.71, ч.4 ст.81 КК України, при призначенні ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 31.05.2021 року, остаточне покарання вказаному підсудному визначити у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 10 (десять) місяців 4 дні, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

В порядку ст.ст.72, 63 КК України, строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання і поміщення до УВП Міністерства юстиції України, виконання чого доручити ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області. ,

Згідно зі ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні полімерний пакет №2286931 з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, -PVP, вмістом 2,216г; полімерний пакет №2280573 з наркотичним засобом, обіг якого обмежено, - метадоном, вмістом 0,044г, які зберігаються в камері схову ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (квитанції №000237 від 04.07.2024, №000245 від 16.07.2024, відповідно), - знищити.

В силу ст.ст.124, 126 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 9844,64 гривень (5300,96+4543,68), за проведення експертних досліджень, - стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_4 , надати для відома іншим заінтересованим особам, а також направити до ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, - для виконання в межах визначених повноважень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1