Провадження № 1-кс/756/2546/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 березня 2024 року за № 0000805,

В С Т А Н О В И В :

До Оболонського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, у якому прокурор просив накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на майно, вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки Iphone модель 11, в корпусі чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім-картою НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки VIAAN модель V 11 , в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 ;

- мобільний телефон марки Iphone модель А1549 , в корпусі золотого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_8 ;

- 2 коробки з написом «Airpods 2 Hang case» з малюнком навушників в чохлі з карабіном, всередині яких знаходяться чохол для навушників чорного кольору, та чохол чорного кольору для навушників Apple Airpods Pro з карабіном;

- коробка з написом «Airpods Pro with Wireless Charging Case. Model A2083 A2084 A 2190, s/n H6PJ35X51059», в якій знаходиться комплект з навушників в корпусі білого кольору з написом А2190 ЕМС 3326 519 mAh SV = 1A H6J35X51059, зарядний пристрій та змінні подушечки;

- ноутбук марки Asus модель X509U-BQO77 s/n LBN0CX18995448C в корпусі сірого кольору, та зарядний пристрій до нього;

- ноутбук марки НР модель CQ56-170SR, s/n CNF036BRXF, в корпусі чорного кольору, та зарядний пристрій до нього;

- ноутбук марки Lenovo модель 80QQ, s/n PF0QKK6E, в корпусі чорного кольору;

- жорсткий диск HP модель SU-208, s/n 7DSZPO19M5W7TV, жорсткий диск Toshiba s/n 837IPQZMT VQ3HDKEB03E0A02 T, та жорсткий диск з написом «100796243. 573786297 FD».

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 березня 2024 року за № 0000805, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

08.11.2024 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку було вилучено наведене у клопотанні майно.

Прокурор просив накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, пославшись на існування ризику втрати, знищення, використання, перетворення зазначеного майна.

Прокурор у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечував.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, та полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном (ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно з приписами ч. 1, 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та він допускається виключно з метою забезпечення:

- збереження речових доказів;

- спеціальної конфіскації;

- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

- відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати (ч. 2 ст. 173 КПК України):

- правову підставу для арешту майна;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Для кожної з правових підстав арешту (мети його накладення) кримінальний процесуальний закон визначає додаткові обставини, які мають враховуватися слідчим суддею, зокрема:

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається з метою забезпечення речових доказів);

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або цивільного позову);

- можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається з відповідною метою);

- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (якщо арешт майна накладається з метою забезпечення цивільного позову).

Також на особу, яка подала клопотання про арешт майна, покладено обов`язок довести (ч. 1 ст. 173 КПК України):

- необхідність такого арешту;

- наявність ризику приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Враховуючи загальні підстави застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 3 ст. 132 КПК України, арешт майна не допускається, якщо не буде доведено, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Прокурор зазначив, що група невстановлених осіб, під приводом продажу оригінальних навушників Airpods компанії Apple на сайтах « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », аналогічних за структурою та типом, здійснюють продаж підробленого товару громадянам України.

Зокрема, продаж таких товарів здійснювався ОСОБА_5 та низці інших осіб. При цьому, як повідомили потерпілі, товар мав очевидні ознаки підробки: мав низьку якість, яка унеможливлювала його використання, серійні номери обладнання не співпадали із зазначеними на пакуванні.

Як встановлено в ході досудового розслідування, адміністрування зазначених сайтів здійснювали ті самі або ж пов`язані між собою особи, зокрема, відправлення замовлень, здійснених на різних сайтах, з використанням послуг логістичних компаній здійснювали ті самі особи.

Наведені у клопотанні обставини корелюють обставинам, зазначеним у витязі з ЄРДР, підтверджені наданими слідчим матеріалами у мірі, достатній для вирішення питань, пов`язаних з розглядом клопотання, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та протоколами допитів потерпілого та свідків, протоколами огляду веб-сайтів, відомостями про осіб-відправників поштових відправлень логістичною компанією та квитанціями про грошові перекази, відомостями про місця перебування мобільних терміналів осіб, які здійснювали відправлення, протоколами огляду відеозаписів приміщення ТОВ «Нова пошта» тощо.

У своїй сукупності наведені відомості та надані на їх підтвердження матеріали дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Водночас, слід наголосити, що в межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не вирішує питання про наявність усіх елементів складу злочину, винуватість чи невинуватість осіб у його вчиненні.

08 листопада 2024 року було проведено обшук за місцем за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучене зазначене майно, а саме:

- мобільний телефон марки Iphone модель 11, в корпусі чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім-картою НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки VIAAN модель V 11 , в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 ;

- мобільний телефон марки Iphone модель А1549 , в корпусі золотого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_8 ;

- 2 коробки з написом «Airpods 2 Hang case» з малюнком навушників в чохлі з карабіном, всередині яких знаходяться чохол для навушників чорного кольору, та чохол чорного кольору для навушників Apple Airpods Pro з карабіном;

- коробка з написом «Airpods Pro with Wireless Charging Case. Model A2083 A2084 A 2190, s/n H6PJ35X51059», в якій знаходиться комплект з навушників в корпусі білого кольору з написом А2190 ЕМС 3326 519 mAh SV = 1A H6J35X51059, зарядний пристрій та змінні подушечки;

- ноутбук марки Asus модель X509U-BQO77 s/n LBN0CX18995448C в корпусі сірого кольору, та зарядний пристрій до нього;

- ноутбук марки НР модель CQ56-170SR, s/n CNF036BRXF, в корпусі чорного кольору, та зарядний пристрій до нього;

- ноутбук марки Lenovo модель 80QQ, s/n PF0QKK6E, в корпусі чорного кольору;

- жорсткий диск HP модель SU-208, s/n 7DSZPO19M5W7TV, жорсткий диск Toshiba s/n 837IPQZMT VQ3HDKEB03E0A02 T, та жорсткий диск з написом «100796243. 573786297 FD».

Прокурор просив накласти арешт на зазначене майно з метою забезпечення збереження речових доказів. Постановою від 08 листопада 2024 року зазначені у клопотанні речі було визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Одним з процесуальними джерел доказів є, зокрема, речові докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.

За твердженням прокурора, до обставин, які розслідуються у зазначеному кримінальному провадженні, може бути причетний ОСОБА_4 , який використовував згадану квартиру для здійснення діяльності з продажу товарів. Належність йому майна підтверджується фактом вилучення його у зазначеній квартирі в ході обшуку у його присутності.

Таким чином, зазначене у клопотанні майно може містити інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема, підтвердити чи спростувати обставини здійснення діяльності з продажу товарів, можуть містити електронні копії створених документів, відомості про спілкування осіб з цього приводу та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Викладене свідчить, що зазначене майно, вилучене в ході обшуку, може бути використане як доказ для встановлення обставин, що підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Зазначені у клопотанні речі могли безпосередньо використовувалися для зберігання електронних документів, які можуть мати значення для кримінального провадження, тобто зберегти на собі його сліди, а також можуть бути предметом кримінального правопорушення. Отже, слідчий суддя констатує наявність підстав, передбачених ч. 2 ст. 168, ч. 3 ст. 170 КПК України.

Як вже зазначав слідчий суддя, завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується у межах цього кримінального провадження, доводи прокурора про існування такого ризику є цілком обґрунтованими.

Запропонований прокурором спосіб арешту майна шляхом зберігання шляхом заборони користуватися та розпоряджатися майном (його зберігання в органу досудового розслідування у визначеному законодавством порядку) релевантний потребам сторони обвинувачення у збереженні речового доказу та його властивостей, які можуть мати доказове значення, їх дослідження та обумовлений необхідністю запобігти його знищенню чи пошкодженню.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Враховуючи характер майна, тимчасове позбавлення особи можливості користуватися та розпоряджатися ним, не становитиме надмірного втручання та суттєвих негативних наслідків для неї.

Наведене у клопотанні майно належать до переліку майна, на яке згідно з приписами ч. 10 ст. 170 КПК України може бути накладений арешт.

Слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Тимчасовий характер арешту майна обумовлений наявністю правового механізму, передбаченого ст. 174 КПК України, за яким арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За таких обставин клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання - задовольнити.

2. Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів шляхом заборони користування та відчуження на майно, вилучене в ході обшуку 08 листопада 2024 року за місцем за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 а саме:

- мобільний телефон марки Iphone модель 11, в корпусі чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім-картою НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки VIAAN модель V 11 , в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 ;

- мобільний телефон марки Iphone модель А1549 , в корпусі золотого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_8 ;

- 2 коробки з написом «Airpods 2 Hang case» з малюнком навушників в чохлі з карабіном, всередині яких знаходяться чохол для навушників чорного кольору, та чохол чорного кольору для навушників Apple Airpods Pro з карабіном;

- коробка з написом «Airpods Pro with Wireless Charging Case. Model A2083 A2084 A 2190, s/n H6PJ35X51059», в якій знаходиться комплект з навушників в корпусі білого кольору з написом А2190 ЕМС 3326 519 mAh SV = 1A H6J35X51059, зарядний пристрій та змінні подушечки;

- ноутбук марки Asus модель X509U-BQO77 s/n LBN0CX18995448C в корпусі сірого кольору, та зарядний пристрій до нього;

- ноутбук марки НР модель CQ56-170SR, s/n CNF036BRXF, в корпусі чорного кольору, та зарядний пристрій до нього;

- ноутбук марки Lenovo модель 80QQ, s/n PF0QKK6E, в корпусі чорного кольору;

- жорсткий диск HP модель SU-208, s/n 7DSZPO19M5W7TV, жорсткий диск Toshiba s/n 837IPQZMT VQ3HDKEB03E0A02 T, та жорсткий диск з написом «100796243. 573786297 FD».

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1