Справа № 611/797/24
Провадження № 1-кп/611/75/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

провівши в приміщенні Барвінківського районного суду судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному 29 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000278, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівка Новомиргородського району Кіровоградської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, працюючого на посаді дорожнього робітника в ТОВ «ПБС», в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

28 лютого 2024 року близько 13:00 ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи мотоциклом МТ-10 з боковим причепом, реєстраційний номер « НОМЕР_1 ХАЦ», разом із ОСОБА_5 , який їхав на місці пасажира мотоциклу та з ОСОБА_6 , який перебував в колясці мотоцикла, рухаючись по автодорозі сполученням с. Велика Андріївка - с. Архангелівка - м. Барвінкове Ізюмського району Харківської області між с. Велика Андріївка - с. Архангелівка , порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не врахував дорожню обстановку, швидкість руху та неправильно застосував прийоми керування транспортним засобом, у результаті допустив виїзд керованого ним транспортного засобу за межі проїжджої частини дороги, де здійснив перекидання транспортного засобу.

Внаслідок виниклої дорожньо-транспортної події потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесне ушкодження у виді перелому метадіафізу лівої великогомілкової кістки, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з дорожньо- транспортною подією та її наслідками.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю і дав показання щодо обставин скоєного ним кримінального правопорушення так, як це викладено вище.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеному кримінальному правопорушенні доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено: ОСОБА_4 має постійне місце роботи, одружений, за місцем проживання характеризується задовільно, в силу ст.89 КК України не судимим, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків.

Суд також приймає до уваги те, що обвинувачений проживає разом з матір`ю дружини, яка страждає на ряд хронічних захворювань та потребує постійного догляду, а також клопотання потерпілого про застосування до обвинуваченого покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно висновку досудової доповіді Ізюмського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 30.09.2024, ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 є середньою, загальний рівень небезпеки для суспільства середній, виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі.

Згідно зі ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

У кожному випадку застосування ст. 69 КК України суд зобов`язаний у своєму рішенні зазначити, які саме обставини справи або дані про особу засудженого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

Всі наведені обставини та дані про особу ОСОБА_4 , в сукупності, суд розцінює як такі, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого останнім необережного злочину та дають правові підстави для застосуванням ст.69 КК України і призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст.286-1 КК України, у виді штрафу з застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На думку суду, саме таке покарання відповідатиме вимогам ст.ст.50,65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, цивільний позов у провадженні не заявлено.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого суді Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 березня 2024 року на майно, підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави судові витрати за проведення: судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/121-24/10525-ІТ від 29.04.2024 в розмірі 3029,12 грн., судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/121-24/18665-ІТ від 26.07.2024 в розмірі 3786,4 грн, судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/121-24/23681-ІТ від 22.08.2024 в розмірі 3029,12 грн.

Керуючись ст.ст.349,374 - 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, призначивши покарання із застосуванням положень ст.69 КК України, перейшовши до іншого більш м`якого виду покарання, а саме у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривеньз позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 березня 2024 року на майно, а саме: мотоцикл з коляскою, державний номерний знак 46-75 ХАЦ, номер двигуна НОМЕР_2 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: мотоцикл МТ- 10 з коляскою, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у відділенні поліції №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, після набуття вироком законної сили, повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення експертиз, а саме:

- судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/121-24/10525-ІТ від 29.04.2024 в розмірі 3029,12 грн.,

- судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/121-24/18665-ІТ від 26.07.2024 в розмірі 3786,4 грн,

- судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/121-24/23681-ІТ від 22.08.2024 в розмірі 3029,12 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручити негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1