КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2989/2024 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначено йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до вищезазначеного покарання, яке згідно правил, визначених у п. г) ч.1 ст.72 КК України відповідає 25 дням позбавлення волі (виходячи з співвідношення один день позбавлення волі - вісім годин громадських робіт), частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 31.08.2020, та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 9 (дев`ять) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту його затримання, після набрання вироком суду законної сили.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку, мотивуючи тим, що обвинувачений ОСОБА_9 не приймав участь у судовому засіданні суду першої інстанції; крім того, обвинуваченому не вручалася копія оскаржуваного вироку; апелянт дізнався про наявність вироку під час підписання договору з обвинуваченим ОСОБА_8 у ДУ «Київський слідчий ізолятор» 19.01.2024; 24.01.2024 захисник ознайомився зі змістом оскаржуваного вироку та матеріалами кримінального провадження.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, захисника, який підтримав клопотання, перевіривши матеріали провадження та доводи клопотання, колегія суддів дійшла наступних висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Як вбачається з матеріалів провадження, вирок Подільського районного суду м. Києва ухвалено 19 червня 2023 року.

Згідно поштового трекінгу з офіційного сайту ДП «Укрпошта» апеляційна скарга (поштове відправлення №535) апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 надійшла до суду першої інстанції 02 лютого 2024 року з порушенням строку на апеляційне оскарження та клопотанням про його поновлення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 395 КК України апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип re judicata (принцип юридичної визначеності) (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява №3236/03, п.41, від 03.04.2008 року; рішення у справі «Устименко проти України», заява №32053/13, п.47, від 29.10.2015 року).

У постанові Касаційного кримінального суду Верховного суду від 23 січня 2020 року у справі № 334/3446/15-к зазначено, що системний аналіз норм процесуального закону, вказує на те, що під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними фактичними даними.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, під час дізнання обвинувачений ОСОБА_8 склав письмову заяву у присутності захисника ОСОБА_10 , відповідно до якої беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України; крім того, ОСОБА_8 не оспорював встановлені під час дізнання обставини; йому роз`яснено наслідки неможливості оскаржити встановлені обставини в апеляційному порядку та отримана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, а отже, обвинувачений та його захисник були обізнані щодо наявності кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , яке відповідно до положень ст. 302 КПК України розглядалося у спрощеному порядку.

Судом першої інстанції направлено копію вироку обвинуваченому ОСОБА_8 та його захиснику ОСОБА_10 на адресу його реєстрації та фактичного проживання, вказану ним, у встановленому Законом строк.

Наведене свідчить про дотримання положень КПК України як під час досудового розслідування, так і судом першої інстанції при розгляді даної категорії справ (ст. 302 КПК України «Клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні»).

У рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведене у клопотанні захисником обґрунтування щодо об`єктивної неможливості безпосередньо ним вчасно оскаржити вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року - укладення з ним угоди поза межами строку на апеляційне оскарження, - є неспроможним, оскільки укладення договору із захисником поза межами строку на апеляційне оскарження судового рішення, що не суперечить КПК України, водночас не може розцінюватися як поважна причина пропуску на подання апеляційної скарги, оскільки не має ретроспективи щодо процесуальних прав, які у нього і не виникали.

При цьому, як сам ОСОБА_8 , так і його захисник ОСОБА_10 не позбавлені можливості оскаржити вирок у передбаченому законом порядку, а відтак у даному випадку відсутні підстави стверджувати про порушення основоположних прав ОСОБА_8 , зокрема права на захист, доступ до правосуддя та права на оскарження вироку суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів уважає, що клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року з наведених у ньому підстав задоволенню не підлягає, а тому апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 399, 405 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИТИ:

Відмовити захиснику ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року щодо ОСОБА_8

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Ухвалу може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ______________ ____________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4