Житомирський апеляційний суд
ОСОБА_1 провадження №11-сс/4805/567/24
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17 вересня 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_10 до 13 листопада 2024 року,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17 вересня 2024 року задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_6 до 13 листопада 2024 включно.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, що вказані ризики підтверджуються матеріалами клопотання, підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України є обґрунтованою, а тому з врахуванням тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, які є умисними пов`язаними з застосуванням насильства менш суворі запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання встановленим ризикам.

З цих же підстав слідчий суддя вважав неможливим застосувати заставу, відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України, оскільки злочин пов`язаний із застосуванням насильства.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Захисник зазначає, що у випадку якщо суд апеляційної інстанції прийде до висновку про неможливість зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить встановити ОСОБА_6 заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Зазначає, що слідчий суддя у відповідності до ст. 178 КПК України належним чином не врахував та не надав належну оцінку наступним обставинам, що характеризують ОСОБА_6 : відсутність судимостей (несудимий в силу ст. 89 КК України); наявність цивільної дружини; відсутність будь-якої майнової шкоди, спричиненої даним кримінальним провадженням; наявність постійного місця проживання; є учасником бойових дій; має поранення отримане при захисті Батьківщини; брав участь у заходах із стримування збройної агресії спільно із зведеним полком Національної поліції «САФАРІ».

Стверджує, що наразі в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які прямі докази які би вказували на вчинення підозрюваним ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Всі матеріали справи, і загалом все обвинувачення базується лише на припущеннях сторони обвинувачення та на даних не підтверджених жодним прямим доказом.

На думку захисника, жодного конкретного ризику щодо ОСОБА_6 ні стороною обвинувачення, ні судом не було вказано, тому вважає, що вказана ухвала є помилковою, оскільки без будь-яких конкретних ризиків щодо ОСОБА_6 було застосовано найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що судом взагалі не визначено розмір застави, з урахуванням при цьому реального фінансового становища підозрюваного ОСОБА_6 , щоб вказана сума була йому помірною і він мав можливість її внести.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_8 та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу, заперечення прокурора, на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

14.09.2024 р. о 23.05 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

15.09.2024 р. ОСОБА_6 , в порядку ст. 278 КПК України, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

На думку колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ч.2 ст.162, ч.2 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, одне з яких за ч.4 ст.189 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, та за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Так, зокрема обґрунтованість підозри підтверджується протоколами прийняття заяв від 14.09.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 15.09.2024; протоколами оглядів місця події від 15.09.2024; протоколом обшуку від 15.09.2024; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 від 15.09.2024; протоколами огляду предметів від 15.09.2024; протоколами пред`явлення для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_17 від 15.09.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_6 , від 15.09.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_6 , від 15.09.2024 іншими доказами, які отримані у встановленому КПК України порядку, шляхом проведення слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Крім того, з практики Європейського Суду з прав людини випливає, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Докази долучені до клопотання свідчать, що ОСОБА_6 може бути причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ч.2 ст.162, ч.2 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, оскільки потерпілий ОСОБА_17 під час впізнання вказав на підозрюваного, який разом з іншим вчинили щодо нього неправомірні дії 14.09.2024, що вказує на обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування ( а.п. 35-36).

Наведені захисником відомості в апеляційній скарзі, так і доводи підозрюваного в судовому засіданні апеляційного суду не спростовують даних, що ОСОБА_6 може бути причетним до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя також достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень підозрюваним супроводжувалось вчиненням фізичного болю потерпілому, заподіянням тілесних ушкоджень, з цими висновками погоджується і колегія суддів.

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі підозрюваного. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, характером злочинів у яких він обвинувачується додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту є ускладненим.

Доводи сторони захисту про те, що до підозрюваного ОСОБА_6 може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника, що підозрюваний в силу ст.89 КК України не судимий, має цивільну дружину, постійне місце проживання, позитивно характеризується, є учасником бойових дій, має поранення, не є переконливим аргументом для можливості застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки це не стримало його від протиправної поведінки, відповідно до підозри.

Таким чином, вирішуючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 та неможливості на даний час у застосуванні менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що злочин вчинено з застосуванням насильства апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про неможливість на даний час у застосуванні застави.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17 вересня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: