Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 1-кп/733/144/24
Єдиний унікальний №733/1957/24
Ухвала

26 листопада 2024 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000885 від 02 липня 2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Охіньки Прилуцького району Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта повна вища, не одруженого, працюючого охоронцем відділу безпеки Центрального регіонального управління СТОВ «Дружба Нова», раніше не судимого,

у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ічнянського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

26.11.2024 року прокурор Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Ічнянського районного суду Чернігівської області з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 години до 06 години наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та переміщення до укриття та покладених на нього ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.08.2024 року (справа № 751/7023/24, провадження № 1-кс/751/1783/24) обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним викликом; не виїжджати із с. Охіньки, Прилуцького району Чернігівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання або реєстрації та/або місця роботи; утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Клопотання мотивує тим, що, як встановлено досудовим розслідуванням, 01.07.2024 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Opel Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в с. Тростянець Прилуцького району Чернігівської області по вул. Центральна у няпрямку перехрестя з вул. Миру. Рухаючись у вказаному напрямку, неподалік буд. АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , діючи необережно, проявляючи кримінально протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, перевищив максимально допустиму швидкість 50 км/год. у межах населеного пункту, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, не зреагував на її зміну, унаслідок чого здійснив наїзд на малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїздну частину з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля. У результаті ДТП малолітній пішохід ОСОБА_7 отримав травми, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті та причиною смерті останнього. У даній дорожній обстановці ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 2.3. б, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 № 1306, що стало причиною та умовою виникнення і настання дорожньо-транспортної пригоди та перебуває у прямому причинному зв`язку із наслідками, які настали.

Крім того, 01.07.2024 року, близько 22 год. 00 хв. У ОСОБА_5 після скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди виник раптовий злочинний умисел на завідоме залишення без допомоги особи, яку він своїми діями поставив у небезпечний для життя стан та яка позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, зник з місця вчиненного злочину з метою уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, чим порушив п.п. 2.10 (а), (б); 9.10 (в), (г), (ґ), (д), (е) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

02.07.2024 року у порядку ст. 208 КПК України обвинуваченого ОСОБА_5 було затримано, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та відносно останнього 04.07.2024 року ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 02.09.2024 року.

12.08.2024 року ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова змінено застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було змінено із тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 години до 06 години наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та переміщення до укриття та покладено на підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ст. 194 КПК України строком на 2 місяці до 12.10.2024 року.

29.08.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України. За результатами слідства відносно ОСОБА_5 складено та затверджено обвинувальний акт, який скеровано для розгляду по суті до Ічнянського районного суду Чернігівської області.

Ризики, які стали підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та на час подальшої зміни на домашній арешт у нічний час продовжують існувати і на даний час ризики, передбачені п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, так як останній усвідомлюючи, що здійснив наїзд на малолітню дитину, не викликав швидку та поліцію, не залишився на місці ДТП до їх приїзду, а також обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, а тому всіма можливими способами намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності за інкриміноване діяння, в тому числі шляхом переховування від суду; незаконно впливати на свідків, оскільки матиме змогу фізично та психологічно впливати на свідків у кримінальному провадженні, так як останні проживають в сусідньому населеному пункті з обвинуваченим та в переважній більшості є неповнолітніми, а також матиме змогу відшукати інших свідків, на яких, шляхом здійснення підкупу, погроз або умовлянь здійснюватиме вплив з метою надання ними неправдивих показань; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, про що свідчить поведінка обвинуваченого, який здійснивши наїзд на малолітню дитину, не викликав швидку допомогу та поліцію, не залишився на місці дорожньо-транспортної пригоди до їх приїзду, а навпаки, за 3 км від с. Охіньки Прилуцького району Чернігівської області сховав транспортний засіб, яким скоїв наїзд на потерпілого та сам переховувався в полі, а тому в разі зміни запобіжного заходу останній може створити штучні докази чи підбурити осіб, які не були свідками вчинення ним кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Таким чином, підстави для зміни запобіжного заходу та застосування більш м`якого запобіжного заходу відсутні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому просив відмовити в клопотанні прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту мотивуючи тим, що наведені прокурором у клопотанні обставини нічим не підтверджені та є суперечливими, так як обвинувачений на даний час добросовісно виконує всі умови обраного щодо нього запобіжного заходу, а тому на сьогоднішній день відпала необхідність у продовженні строку такого запобіжного заходу. Обраний запобіжний захід буде перешкоджати нормальним умовам життя обвинуваченого ОСОБА_5 , так як останній закінчив навчання, але не може отримати диплом навчального закладу про його закінчення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні подане ним клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав та просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав.

Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні проти клопотання прокурора про продовження йому строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту заперечував та підтримав думку свого захисника.

Заслухавши учасників судового провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у нього постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; його майновий стан, наявність судимостей, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

В той же час, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При чому ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

У відповідності до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, суд зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, та особу підозрюваного, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 02.07.2024 року у порядку ст. 208 КПК України обвинуваченого ОСОБА_5 було затримано та відносно останнього 04.07.2024 року ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

12.08.2024 року ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задоволено та змінено застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 години до 06 години наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та переміщення до укриття та покладено на підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ст. 194 КПК України такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним викликом; не виїжджати із с. Охіньки, Прилуцького району, Чернігівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання або реєстрації та/або місця роботи; утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну. Визначено термін дії обов`язків строком на 2 місяці до 12.10.2024 року.

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від від 10 жовтня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту на 2 місяці до 09 грудня 2024 року включно. Таким чином, строк тримання під вартою закінчується 09 грудня 2024 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає безальтернативну міру покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 8 років, у зв`язку з чим може не виконувати обов`язки та не з`являтися до суду, залишати місце свого проживання, незаконно впливати на потерпілу та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може виразитися у створенні обвинуваченим штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Суд враховує те, що обраний обвинуваченому слідчим суддею запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому було змінено на запобіжний захід у виді домашнього арешту з метою попередження ризику переховування ОСОБА_5 від суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином прийшов до висновку, що заявлені ризики не зменшилися та жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам. Крім того, кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України перебуває на стадії розгляду та не допитані свідки та потерпіла.

Отже, судом встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки останній, усвідомлюючи, що здійснив наїзд на малолітню дитину, не викликав швидку допомогу та поліцію, не залишився на місці дорожньо-транспортної пригоди до їх приїзду, а переховувався в полі поблизу іншого населеного пункту, усвідомлюючи те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності за інкриміноване діяння, в тому числі шляхом переховування від суду; наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: незаконно впливати на свідків, оскільки останні в переважній більшості є неповнолітніми та проживають в сусідньому населеному пункті з обвинуваченим та, відносно яких обвинувачений зможе здійснювати незаконний вплив шляхом фізичного впливу, умовлянь, підкупу з метою надання ними неправдивих показань; наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, про що свідчить поведінка обвинуваченого, який здійснивши наїзд на малолітню дитину, не викликав швидку допомогу та поліцію, не залишився на місці дорожньо-транспортної пригоди до їх приїзду, а навпаки, сховав транспортний засіб за 3 км від АДРЕСА_1 , яким скоїв наїзд на потерпілого та сам переховувався в полі. В разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений, з метою уникнення покарання, може створити штучні докази чи підбурити осіб, які не були свідками вчинення ним кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Враховуючи вищевказане та встановлені судом обставини, приймаючи до уваги тяжкість інкримінованих обвинуваченому злочинів, суд бере до уваги поведінку останнього після вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, яка спричинила смерть неповнолітнього потерпілого, залишення обвинуваченим місця дорожньо-транспортної пригоди, який в подальшому сховав транспортний засіб, яким скоїв наїзд на потерпілого та сам переховувався в полі, що свідчить про його поведінку, спрямовану на переховування від суду, впливу на свідків та створення штучних доказів, підбурення осіб, які не були свідками в кримінальному провадженні та надання обвинуваченим неправдивих свідчень, що доводить обґрунтованість наявних ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відсутні підстави для застосування жодного з більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого, які б могли запобігти встановленим судом ризикам.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту ухвали суд вважає обмежитися проголошенням її резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту ухвали в день її проголошення.

Керуючись ст.ст. 176-177, 179, 181, 194, 196, 314-316, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 години до 06 години наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та переміщення до укриття.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 194 КПК України такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним викликом;

- не виїжджати із с. Охіньки, Прилуцького району Чернігівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання або реєстрації та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали тривалістю 2 місяці до 25 січня 2025 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали суду покласти на Прилуцький районний відділ поліції ГУНП в Чернігівській області за місцем проживання обвинуваченого.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 ,що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під нічним домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати та застосовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cуддя ОСОБА_1