справа № 361/7161/24
провадження № 1-кс/361/1439/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2024 м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської областi ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0001821 від 23.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Княжичі Броварського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , інвалідності не має, освіта середня професійна, офіційно не працюючого, не одруженого, утриманців не має, раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2024 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, в якому зазначено, що слідчим відділом Броварського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за провадженні № 0001821 від 23.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, а саме по факту вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди неповнолітньої потерпілої.

24.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Причетність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, що містяться в матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні, а саме: заявою про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 23.07.2024; протоколом огляду від 23.07.2024; протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 23.07.2024; протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Клопотання мотивоване тим, що наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, так як він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, а тому з метою уникнення від відповідальності та покарання, він може ухилятись від органу досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні для зміни їх показів про обставини кримінального правопорушення з метою уникнути кримінальної відповідальності; може вчинити інше кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, оскільки не володіє достатнім рівнем самоконтролю, стриманості та самоорганізації, про що свідчить той факт, що з невідомого мотиву у нього виник умисел, спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті відносно неповнолітньої особи.

Ураховуючи викладене вище в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , а тому останньому необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а зважаючи, що злочин вчинено із застосуванням насильства - просить не визначати розмір застави, що необхідно для виконання завдання кримінального судочинства, передбаченого ст. 2 КПК України для виконання якого орган досудового розслідування звертається із клопотанням до слідчого судді.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, посилаючись на достатність доказів, підтверджуючих обґрунтованість підозри, та існування передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. Також просить суд врахувати, що потерпіла під час допиту вказала саме на ОСОБА_4 , потерпіла перебувала в стані алкогольного сп'яніння, тому вона не могла чинити супротив та кричати, чим і скористався підозрюваний. На речах потерпілої (які вилучені) видно сліди розтягнень, речі зараз на експертизі. Крім того, підозрюваний вже в залі судового засідання намагався впливати на потерпілу, а саме під час спілкування з родичами просив своїх батьків домовитися з потерпілою.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечувала зазначивши, що затримання було незаконним, подія скоєння даного злочину не доведена, заява потерпілої не містить посилань на те, що саме ОСОБА_4 скоїв протиправні дії відносно неї, ознаки зґвалтування на одязі відсутні, сліди боротьби чи інші докази насильницьких дій відсутні, лікар гінеколог у висновку зазначив, що жодних патологій не виявлено. При цьому сама потерпіла була в стані сильного алкогольного сп`яніння, крім її заяви відсутні будь-які докази, свідки не чули ніяких криків. Сам підозрюваний має травму, тому можливість завдавати насильницькі дії відносно когось є сумнівною. Враховуючи зібрані докази відсутня обґрунтована підозра. Вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, чи будь-який інший більш м`який ніж тримання під вартою, буде цілком достатнім для забезпечення дотримання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав свого захисника та повідомив суду, що він проживає разом із батьками, не переховувався і не збирається переховуватися, він не збирається жодним способом перешкоджати проведенню досудового розслідування, так як сам зацікавлений в його результатах.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2024 за № 0001821 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, по факту скоєння дій сексуального характеру, що пов'язані із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Як передбачено ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За усталеною практикою ЄСПЛ «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження. Це пов`язано з тим, що на ранніх етапах кримінального провадження такі докази ще неможливо було здобути.

Так, Європейський Суд з прав людини у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

А в рішенні по справі «W проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Матеріали кримінального провадження, на які посилається прокурор, при розгляді клопотання дають підстави вважати підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У даному кримінальному провадженні зв`язок ОСОБА_4 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні, зазначеними вище доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що вірогідність причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування, суду або незаконно впливати на потерпілих та свідків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

При визначенні імовірності переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке являється особливо тяжким злочином, санкцією якого передбачено позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, що може бути мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування і суду. Ризик переховування від органів досудового розслідування також підтверджується тим, що ОСОБА_4 не одружений, утриманців не має, не працевлаштований, тобто відсутні сталі соціальні зв`язки.

Вказані обставини у сукупності між собою та з іншими обставинами цього кримінального провадження дають підстави обґрунтовано припускати можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні підстави для виключення такого ризику як переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки жоден з аргументів захисника та підозрюваного не має очевидного впливу на зниження ймовірності переховування з огляду на тяжкість покарання.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на потерпілу слідчий суддя враховує її неповнолітній вік, а також встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, 224 КПК України), отже існує ймовірність того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу, оскільки перебуваючи на свободі, не маючи запобіжного заходу, знаючи її місце проживання, зможе впливати на неї з метою зміни показів на його користь.

Враховуючи вказані вище норми КПК та конкретні обставини кримінального провадження, також не виключена ймовірність того, що ОСОБА_4 у разі, якщо не буде обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини кримінального правопорушення, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, з урахуванням викладених в повідомленні про підозру обставин скоєння кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , не виключена ймовірність вчинення останнім іншого кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, оскільки він не володіє достатнім рівнем самоконтролю, стриманості та самоорганізації, про що свідчить той факт, що неповнолітній вік потерпілої не став перешкодою на задоволення своєї статевої пристрасті.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого у клопотанні щодо існування цього ризику.

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховується: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному (позбавлення волі на строк до 12 років); дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , а саме відсутність відомостей про тяжкі захворювання чи інвалідність; не одруженого, утриманців не має; офіційно не працюючого, раніше не судимого.

Матеріали провадження не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

У відповідності до положень ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, з урахуванням наявних ризиків, а отже й законних підстав в розрізі вимог Глави 18 КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу, свідків у вказаному кримінальному провадженні, обрання ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не є надмірним чи таким, що принижує його гідність в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п'ять років.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 альтернативних запобіжних заходів, суд враховує:

- особу ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, не одружений, утриманців не має, не судимий;

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, що вчинене проти статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітньої особи, та відноситься до категорії особливо тяжкого злочину;

- суворість покарання за вчинені кримінальні правопорушення, що, у разі визнання його винуватим, становить від семи до дванадцяти років позбавлення волі.

Доводи сторони захисту щодо того, що ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання, за яким він характеризується позитивно, де мешкає разом із батьками, раніше не судимий - суд враховує, однак вважає, що вони не можуть бути вирішальними та не спростовують наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання сторони захисту про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу такого який не пов`язаний із триманням під вартою слід відмовити, при цьому питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя, враховуючи викладені вище обставини, а також той факт, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній, має високий ступінь суспільної небезпеки, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, приходить до висновку про задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 182 КПК України слідчий суддя, беручи до уваги обставини даного кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного та встановлені в судовому засіданні ризики, вважає необхідним визначити останньому заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка слугуватиме вагомою противагою для припинення протиправних дій та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 у випадку сплати застави з покладенням на нього обов`язків, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками у кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 369, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, з урахуванням ч. 2 ст. 197 КПК України, по 20.09.2024 включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави у межах 200 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 605600,00 (шістсот п`ять тисяч шістсот) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами :

Одержувач ТУ ДСА України у Київській області
Код одержувача (ЄДРПОУ)26268119
Банк одержувача ДКСУ м. Київ
р/рНОМЕР_1
Призначення платежу«застава за …П.І.Б., дата народження особи, за яку за яку вноситься застава, згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….»

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілою у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що з моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а у разі їх невиконання внесені у якості застави кошти звертаються в дохід держави.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити родичів ОСОБА_4 про взяття його під варту.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Броварської окружної прокуратури в Київській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає негайному виконанню і може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п'яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1