Справа № 645/2127/19
Провадження № 1-кс/645/1170/24
У Х В А Л А

Іменем України

12 серпня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000824 від 06.04.2019,

встановив:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просив відвести прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 від від участі у здійсненні процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000824 від 06.04.2019.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що в провадженні сектору дізнання ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000824 від 06.04.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 296 КК України, в якому заявник ОСОБА_3 є потерпілим. Процесуальне курівництво у даному кримінальному провадженні здійснює прокурор Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_4 .. Заявник вважає, що прокурор ОСОБА_4 проявляє упередженість у кримінальному провадженні, оскільки протягом тривалого часу навмисно самоусунувся від виконання своїх службових обов`язків; системно порушує норми ст.ст. 2,9,28,36,110,220 КПК України; безпідставно обмежує процесуальні права на ініціювання надання прокурором слідчому письмових вказівок; на численні клопотання заявника прокурором не складено та не направлено жодних постанов про відмову чи задоволення клопотань; прокурором навмисно не припинено бездіяльність слідчого під час тривалої імітації досудового розслідування кримінального провадження; прокурором навмисно порушено принцип змагальності та не здійснено контроль за дотримання слідчим розумних строків досудового розслідування. Також ОСОБА_3 зазначає, що прокурор перевіряв процесуальні рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0000824 від 06.04.2019, та в порушення вимог ст. 36, ч. 5 ст. 284 КПК України , навмисно не побачив незаконності винесеної постанови, яка була скасована ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.10.2023. За таких обставин, заявник ОСОБА_3 просить відвести прокурора ОСОБА_4 від участі у здійсненні процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000824 від 06.04.2019

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, просив здійснювати розгляд заяви про відвід прокурора за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, його неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

У зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали заяви та додані до неї документи приходить до наступного.

Приписами §6 глави 3 КПК України визначений перелік осіб, яким може бути заявлено відвід. Так, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні окрім інших відвід може бути заявлено прокурору.

Підстави для відводу прокурора регламентовані ст. 77 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 КПК України, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Суд не знаходить підстав вважати, що доводи, викладені в заяві ОСОБА_3 про відвід прокурора є аргументованими, оскільки жодних об`єктивних даних про заінтересованість в результатах даного кримінального провадження або про упередженість прокурора Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 у здійсненні процесуального керівництва у кримінальному провадження № 0000824 від 06.04.2019 слідчому судді надано не було.

Той факт, що прокурор, на думку заявника, не в повній мірі здійснює належне процесуальне керівництво та не вчиняє необхідні процесуальні дії у кримінальному провадженні, не свідчить про наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора.

Крім того, слід звернути увагу заявника на наступне.

Положеннями ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України закріплено право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування, відповідно до встановленого цією статтею переліку рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені.

Згідно з ч. 3 ст. 303 КПК, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

За змістом ст. 94 КПК, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Залежно від стадії кримінального провадження, дії чи бездіяльність, так само як і процесуальні рішення, можуть бути предметом оскарження до слідчого судді, суду, а також предметом оцінки відповідних доказів, зібраних з допущенням таких порушень щодо їх належності, допустимості та достовірності на стадії судового розгляду.

Зі змісту ч. 1 ст. 36 КПК України вбачається, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Здійснення прокурором процесуальних дій належить до його повноважень, як учасника провадження (ст. 22 КПК України).

Таким чином, якщо заявник вважає, що з боку прокурора існують протиправні рішення, дії або бездіяльність, він не позбавлений права такі рішення, дії або бездіяльність оскаржити у встановленому порядку та/чи звернутися до відповідних органів для вжиття заходів дисциплінарного або іншого реагування по відношенню до прокурорів.

Отже, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, оскільки заявником не надано достатніх та беззаперечних доказів, що вказують на упереджене ставлення прокурора при здійсненні процесуального керівництва.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного слідчого, прокурора, що означає необхідність встановити, чи мав слідчий та прокурор у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував слідчий, прокурор, серед інших аспектів, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність слідчого, прокурора (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Будь-яких інших визначених законом підстав для відводу прокурора в ході розгляду заяви про відвід, слідчим суддею, встановлено не було.

З огляду на викладене, підстави для задоволення заяви про відвід прокурора Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 від участі у здійсненні процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000824 від 06.04.2019 відсутні.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000824 від 06.04.2019 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 12.08.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1