Справа №336/7937/24
Пр. 1-кп/336/1199/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання: ОСОБА_2 , розглянув у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Запоріжжі матеріали кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003097 від 09.04.2024, яке надійшло до суду на підставі обвинувального акта, складеного відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Рахів Закарпатської області, громадянина України, який отримав середню спеціальну освіту, адреса реєстрації за місцем проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за мобілізацією, перебував на посаді головного сержанта 1-стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

13.08.2024 керівник Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з обвинувальним актом за матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за ознаками скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.407 КК України. Ухвалою судді від 19.08.2024 призначено за матеріалами кримінального провадження підготовче судове засідання.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він, проходячи військову службу за мобілізацією, перебуваючи на посаді головного сержанта 1-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від військової служби, 29 лютого 2024 року не з?явився з відпустки до пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , що знаходилось поблизу населеного пункту Комишуваха Комишуваської селищної територіальної громади Запорізького району Запорізької області, після чого до 17 липня 2024 року обов`язки військової служби не виконував, до місця служби безпідставно не прибував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживав жодних заходів для з`явлення до місця військової служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового та цивільного управління, за наявності реальної можливості для цього.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України, як нез`явлення військовослужбовця на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

В підготовчому судовому засіданні 18.10.2024 обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, просить провадження у справі закрити, оскільки продовжує несення військової служби, що підтверджено довідкою від 25.08.2024 №2732 за підписом ТВО командира в/ч НОМЕР_2 , а також письмовою згодою, яка надійшла засобами поштового зв`язку.

Клопотання в письмовій формі подано 18.10.2024, проте судом оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до отримання оригіналу письмової згоди.

Захисник адвокат ОСОБА_5 просив звільнити його підзахисного від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України у даному провадженні, адже всі умови звільнення дотримані. Відповідно, кримінальне провадження підлягає закриттю. Захисником подано письмове клопотання 31.10.2024 із зазначенням нормативних підстав для його задоволення.

В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, відповідно до ч.5 ст.401 КК України, а також закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Згідно з ч.7 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 10.05.2022 №29/09-22 змінено територіальну підсудність судових справ Оріхівського районного суду Запорізької області у зв`язку із неможливістю здійснення правосуддя під час воєнного стану до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Так, враховуючи думку учасників провадження, зміст обвинувального акта, судом встановлено підсудність справи Шевченківському районному суду м.Запоріжжя.

Розглянувши клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні письмові докази для підтвердження доводів клопотання, суд приходить до висновку про те, що воно підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю з таких підстав.

За приписами п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як видно з норми ч.2 ст.286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно зі змістом ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом установлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

За матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 був призваний на військову службу за мобілізацією. До кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався, що підтверджено належними та допустимими письмовими доказами.

Згідно з письмовою згодою від 18.10.2024 №5/28/164 командира в/ч НОМЕР_2 Міністерства оборони України, надісланою до початку підготовчого судового засідання за вх.№ від 29.10.2024 №37092/24, підтверджено наявність згоди щодо подальшого проходження служби ОСОБА_3 у складі даної військової частини, враховуючи можливість для заміщення вказаної командиром у згоді посади, а також попереднє відібрання кандидатури ОСОБА_3 для її зайняття. Письмова згода від військової частини є офіційним документом, виданим компетентним органом державної влади, який підтверджує готовність прийняти обвинуваченого на військову службу в разі застосування положень ч.5 ст.407 КК України.

Документ містить необхідні реквізити (на фірмовому бланку), підписаний уповноваженою особою, містить реєстраційні дані, печатку частини та підпис командира, що відповідає вимогам до документів такого роду. Суд враховує, що прокурор не висловив обґрунтованих підстав для сумнівів у достовірності або автентичності наданого документа, ознайомившись із його оригіналом. Згідно з ч.2 ст.94 КПК України суд оцінює докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення. У разі відсутності доказів, які ставлять під сумнів автентичність листа, суд не має підстав відмовляти в його прийнятті та оцінці.

Крім того, відповідно до принципу процесуальної економії та забезпечення розумних строків розгляду справи, суд вважає недоцільним відкладати розгляд справи для додаткової перевірки документа, достовірність якого не викликає сумнівів. Суд приймає цей документ як належний та допустимий доказ у справі, який підтверджує можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з метою продовження ним військової служби.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України, а саме звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовну можливість судового розгляду провадження з його вирішенням по суті, крім того обов`язок не пізніше 72 годин із врахуванням набрання законної сили даною ухвалою прибути до вище визначеної військової частини для продовження проходження військової служби. Обвинувачений розуміє, що в разі повторного вчинення кримінального правопорушення, що передбачене статтями 407, 408 КК України, положення ч. 5 ст. 401 КК України до нього не можуть бути застосовані.

За таких обставин клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до положень ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій ч.5 ст.401 КК України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення в даному кримінальному провадженні, що потребують розгляду судом, вжиті не були, цивільний позов не заявлений.

На виконання положень ч.3 ст.288 КК України слід зобов`язати ОСОБА_3 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, для продовження проходження військової служби, а командира даної військової частини після набрання цією ухвалою суду законної сили - забезпечити продовження проходження військової служби вказаним військовослужбовцем.

Керуючись ст. 94, 284, 285, 286, 288, 314, 370, 371, 372, 534 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України в порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003097 від 09.04.2024 відносно ОСОБА_3 , - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_3 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України після набрання цією ухвалою суду законної сили забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1