Справа № 496/2424/24
Провадження № 1-кп/496/437/24
УХВАЛА

29 липня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу (зменшення розміру застави), застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив клопотання про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у межах обраного та просить змінити розмір застави, визначений ухвалою Київського районного суду м. Одеси 30.10.2023 року з 300 прожиткових мінімумів 805200 грн до 705200,00 грн. При цьому частину застави у сумі 100000 грн із 200000 грн, внесених ОСОБА_10 згідно з квитанцією від 31.10.2023 року зарахувати для цілей оборони України. Залишок коштів у сумі 100000,00 грн залишити на рахунках ТУ ДСА України.

Клопотання обґрунтовує тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що враховувались при обранні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу на теперішній час, а саме починаючи з 30.10.2023 року по 26.07.2024 року значно зменшились, нівелювались. Доказів незаконного тиску на свідків немає, як і підстав обґрунтовано припускати можливість знищення доказів, які давно зібрані та долучені до матеріалів справи, та перебувають під контролем прокурора. Наміру впливати на свідків у обвинуваченого ОСОБА_7 також немає, оскільки більшість з них не вказують на нього, як на особу, яка вчиняла певні дії, які можуть інкримінуватись, як злочин. Обвинувачений ОСОБА_7 не має наміру переховуватися від суду (на кожен виклик до суду, а також до прокурора з`являється, обов`язки не порушує, перебуваючи без будь-яких обов`язків протягом тривалого часу не порушив жодних обов`язків, навіть тих, які у нього були офіційно відсутні), ризик впливу на свідків відсутній з огляду на те, що безпосередні свідки мешкають за межами Одеської області та за межами України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у обвинуваченого немає можливості, скоювати нові злочини останній не збирається. Ризик незаконного перетину обвинуваченим ОСОБА_7 державного кордону, з огляду на те, що останній хоча і є мешканцем Болграду, проте мешкає в м. Одеса, є надуманим та таким, що не перебуває у об`єктивній реальності. Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні обґрунтований тим, що свідки ще не допитані та ОСОБА_7 має з ними ділові чи дружні стосунки повністю враховано в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді застави від 30.10.2023 року, яка діє на теперішній час. Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_7 є неможливим, оскільки до кримінальної відповідальності останній до 10.07.2023 року (момент отримання вимоги про судимість органом досудового розслідування) не притягався. До речі, даний ризик також не знаходить своє підтвердження в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 30.10.2023 року. Перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є надуманим і не доведеним поза розумним сумнівом. Станом на теперішній час досудове розслідування завершено та наразі проводиться судовий розгляд, що виключає реальність цього ризику. Жодної слідчої дії не було зірвано чи не проведено через неявку ОСОБА_7 до слідчого або прокурора. Обґрунтування неможливості запобіганню ризику або ризикам іншим шляхом зводиться виключно до тяжкості ч. 3 ст. 332 КК України, яка урахована у повному обсязі у попередніх ухвалах щодо запобіжного заходу та, зокрема, в ухвалі Одеського апеляційного суду від 03.04.2024 року, провадження № 11/сс/813/479/24, в якій констатовано відсутність підстав для зміни підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою зі збільшенням розміру застави. Визначаючи заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину з корисливих мотивів, що свідчить про те, що останній від такої протиправної діяльності імовірно отримував великий дохід, зокрема з матеріалів клопотання вбачається, що за переправлення осіб через державний кордон отримувалася грошова винагорода у розмірі 9600 доларів США. Отже, при визначенні суми застави суд виходив із виключності випадку та факт вчинення дій із корисливим мотивом, від якої отримувалась грошова винагорода у розмірі 9600 доларів США. Проте, вказана сума коштів є заздалегідь завищеною і не відповідає як вимогам п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, так і обставинам провадження, у ході яких слідством встановлено, що лише 10 одиниць купюр номіналом 100 доларів США на загальну суму 1000 доларів США вилучені у ході обшуку ОСОБА_7 . Інші кошти не лише не мають значення як для розслідування, так і не належать ОСОБА_7 . Про це в ході допиту ОСОБА_7 05.02.2024 року (протокол допиту перебуває у прокурора) повідомляв безпосередньо прокурору та додатково знаходить своє підтвердження у адресованих власниками майна заявах, що перебувають в матеріалах провадження. Інша частина коштів вилучалась у інших фігурантів провадження ( ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ), а саме за протоколом обшуку 27.10.2023 року у ході обшуку в гр. ОСОБА_12 вилучено грошові кошти у сумі 700 доларів США та 4500 доларів США, з яких 4-и номіналом 100 доларів США співпадають номери купюр з купюрами, наданими заявникам ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Враховуючи розмір (суму) предмета грошової винагороди в сумі 1000 з номерами купюр, які співпадають з номерами купюр переписаних (та які вилучені за місцем мешкання ОСОБА_7 ) слідством, захисник дійшов висновку про можливість та приведення раніше визначеного розміру застави, із встановленням її на рівні не більше 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та одночасного приведення до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, що буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, визначеним статтями 7-9 КПК України та обставинам кримінального провадження. З моменту обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 здав на зберігання до відповідних органів паспорт для виїзду за кордон (обов`язок, передбачений ухвалою від 30.10.2023 року), за кожним викликом до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою прибуває, із населеного пункту не відлучається, з іншими підозрюваними та свідками, крім випадків участі у слідчих дій не спілкується. Оскільки застава перебуває на рахунках ТУ ДСА, ОСОБА_7 не порушив жодного покладеного обов`язку, кошти не звернуто у дохід Держави, кошти внесені в рахунок застави у сумі 200 000 грн, керуючись нагальною потребою у підтримання обороноздатності України, ОСОБА_7 має бажання допомогти Збройним Силам України.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні проти клопотання захисника ОСОБА_4 не заперечував та вважав за можливе зменшити обвинуваченому ОСОБА_7 розмір застави, встановлений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.10.2024 року на 100 000 грн, які перерахувати на підтримку Збройних сил України.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 30.10.2023 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси до підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» із визначенням застави у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 805200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень строком до 25.12.2023 року.

31.10.2023 року підозрюваним ОСОБА_7 внесено заставу у розмірі 805200 гривень, у зв`язку з чим останнього звільнено з-під варти із покладенням на нього певних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

До клопотання мають бути додані: 1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Суд зобов`язаний розглянути клопотання обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу суд не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну обставин підозри, зміну або зменшення встановлених ризиків, які впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому, суд не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування та судового розгляду.

Дослідивши клопотання захисника про зміну запобіжного заходу суд дійшов висновку, що захисником фактично порушується питання не про зміну запобіжного заходу, а про зміну його обсягу (зменшення суми застави), а також про перерахування різниці коштів, внесених за підозрюваного ОСОБА_7 , для цілей оборони України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року за № 64/2022 на території України введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений. Востаннє Указом Президента України від 06.05.2024 року № 271/2024 з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

24.02.2022 року Головою Національного банку України повідомлено про рішення щодо відкриття спецрахунку для збору коштів на потреби армії, яке було ухвалено у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, збройною агресією РФ та небезпекою для державної незалежності України, її територіальної цілісності. Створений рахунок є мультивалютним та відкритий як для переказу коштів від міжнародних партнерів та донорів в іноземній валюті, так і від українського бізнесу та громадян у національній валюті.

Законом України № 2125-IX від 15.03.2022 року розділ IX-1 КПК України доповнено статтею 616, частиною 5 якої визначено, що за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого слідчий суддя, суд має право ухвалити рішення про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, якщо відповідне клопотання обґрунтовується бажанням використати кошти, передані в заставу (в повному обсязі або частково), для внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.

За змістом п. 10 листа Верховного Суду від 03.03.2022 року № 2/0/2-22 слідчим суддям (суду) необхідно зважати на обставини воєнного стану та, за наявності необхідних для цього підстав, за клопотанням підозрюваного доречно ухвалювати рішення про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, якщо відповідне клопотання обґрунтовується бажанням використати кошти, передані в заставу, для їх подальшого внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, має постійне місце проживання, перебуваючи на альтернативному запобіжному заході у вигляді застави жодного разу його умов не порушив. Дані обставини свідчать про можливість зменшення розміру застави.

Оскільки в Україні діє воєнний стан, що зумовлює загальний обов`язок для всіх громадян України сприяти Збройним Силам України у виконанні завдань із захисту держави від агресора, у тому числі і шляхом надання фінансової підтримки, зважаючи на вимоги клопотання сторони захисту та волевиявлення заставодавця ОСОБА_10 , враховуючи рекомендації Верховного Суду, суд дійшов висновку про доцільність перерахування суми грошових коштів, на яку зменшено розмір застави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_7 , у розмірі 100 000 грн, на спеціальний банківський рахунок, відкритий Національним банком України для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, відтак клопотання захисника ОСОБА_4 слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 182, 201, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу (зменшення розміру застави), застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Зменшити розмір застави, встановлений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.10.2024 року (справа № 947/32825/23, провадження 1-кс/947/13963/23) при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень на 100 000 (сто тисяч) гривень, встановивши розмір застави у розмірі 232,89 (двісті тридцять дві цілих вісімдесят дев`ять сотих) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установленого з 01.01.2024 року, грошовий еквівалент якої становить 705 200 (сімсот п`ять тисяч двісті) гривень.

Суму, на яку зменшено заставу, у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, із 200 000 (двохсот) тисяч гривень, внесених 31.10.2023 року заставодавцем ОСОБА_10 на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, призначення платежу - застава за ОСОБА_7 по ухвалі Київського районного суду м. Одеси - 947/32825/23 від 30.10.2023 р_платіж за власні кошти, перерахувати на спеціальний банківський рахунок, відкритий Національним банком України для збору коштів на підтримку Збройних Сил України (реквізити: МФО - НОМЕР_2 ; рахунок - НОМЕР_3 ; код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ; отримувач - Національний банк України; призначення платежу - на підтримку Збройних Сил України) згідно її заяви від 12.07.2024 року.

Копію ухвали разом із заявою заставодавця ОСОБА_10 від 12.07.2024 року передати до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області для здійснення перерахування суму застави у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень з розрахункового рахунку НОМЕР_1 на спеціальний банківський рахунок, відкритий Національним банком України для збору коштів на підтримку Збройних Сил України за реквізитами, зазначеними у третьому абзаці резолютивної частини цієї ухвали.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1