справа №176/1754/24
провадження №1-кп/176/219/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у м. Жовті Води у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження №0000046, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 червня 2024, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , на посаді стрільця-оператора 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 1 стрілецького батальону у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 року за ч.2 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 згідно судового рішення у справі №2/209/369/16 Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинськ від 01.02.2016, яке набрало законної сили, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.12.2015 року і до його повноліття.

Постановою головного державного виконавця П`ятихатського районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження №50658358 від 29.03.2016 з виконання виконавчого листа №2/209/369/16 від 02.02.2016 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_3 достовірно знаючи про вищевказане рішення, а також усвідомлюючи про обов`язок сплати аліментів, злісно ухилився від сплати аліментів, що проявилося у тому, що він добровільно рішення суду не виконував, будучи фізично здоровим та працездатним, офіційно не працевлаштувався, з метою працевлаштування до центру зайнятості не звертався. Будь-які кошти, які отримував за цей період, витрачав на власні потреби, не допомагав матеріально в утриманні дитини при відсутності обставин, які б свідчили про поважність причин чи вимушеність несплати аліментів.

Тобто, не існувало жодних обставин, які свідчили б про поважність причин чи вимушеність несплати ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини, іншої матеріальної допомоги на утримання сина не надавав.

Таким чином, ОСОБА_3 , внаслідок умисної бездіяльності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи ухилитись від сплати аліментів, систематично і наполегливо не сплачував кошти на утримання дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тим самим злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини, що призвело до утворення заборгованості за період з 22.12.2015 по 01.06.2024 року в сумі 247 037,18 гривень, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці платежу.

Таким чином, ОСОБА_3 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 164 КК України.

28.06.2024 прокурор Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 подав для розгляду по суті до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, згідно ст. 302 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Разом із обвинувальним актом прокурор подав до суду заяву обвинуваченого ОСОБА_3 складену в присутності захисника ОСОБА_7 відповідно до якої обвинувачений визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини та надає добровільну згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відтак, згідно частини 4 статті 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з вимогами ч. 2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження №0000046 від 17.06.2024, враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав та не оспорює обставини встановлені органом досудового розслідування, вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи обвинуваченому покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який за місцем служби характеризується негативно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 06.06.2023 року, його вік, стан здоров`я, наявність обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття та наявність обставин, що обтяжують покарання рецидив злочину, суд приходить до висновку про обранням покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, що буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним кримінальних правопорушень в майбутньому.

З урахуванням вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 року остаточне покарання обвинуваченому призначається за сукупністю злочинів відповідно до частини 4 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судових витрат не понесено.

Керуючись ст. 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання 2 (два) роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 /два/ роки.

Відповідно до вимог п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, на ОСОБА_3 покласти наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня їх проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1