Провадження № 1кп/201/1131/2024
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001696 з угодою про визнання винуватості по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінакан Вірменія, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє::

-27 квітня 2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст.309 КК України до трьох місяців арешту;

-14 червня 2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ст. 71 КК України до трьох років трьох місяців позбавлення волі. Звільнився 16.07.2019 в зв`язку з відбуттям покарання,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 року указом Президента України N?64/2022, у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який після цього неодноразово було продовжено.

Указом Президента України від 23 липня 2024 року N? 470/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 N? 3892-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Законом України N? 2117-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03.03.2022 року внесені зміни до Кримінального Кодексу України, зокрема ч. 4 ст. 186 після слів «у великих розмірах» доповнена словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що на всій території України введено воєнний стан, 14.10.2024 приблизно о 15:50 год. перебуваючи у приміщенні громадської вбиральні, розташованої при вході на Монастирський острів, що знаходиться на території Центрального парку культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка, за адресою: м. Дніпро, пл. Шевченка, 1, побачив при вході касу з грошовими коштами у сумі 210 гривень, які належать КП «Міська інфраструктура» ДМР, та мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy M12, імеі 1 - НОМЕР_1 , імеі 2 - НОМЕР_2 , блакитного кольору, вартістю 3364,20 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_6 , які визначив об?єктом свого злочинного посягання та у нього виник умисел направлений на відкрите викрадення майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, у зв?язку з чим він вступив у злочинну змову з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, розподіливши ролі між собою.

Так ОСОБА_3 , виконуючи свою роль, реалізуючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, розуміючи, що його дії носять відкритий характер для потерпілої, взяв з каси грошові кошти в розмірі 210 гривень, які належать КП «Міська інфраструктура» ДМР та мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy M12, імеі 1 - НОМЕР_1 , імеі 2 - НОМЕР_2 , блакитного кольору, який належить потерпілій ОСОБА_6 .

В цей час особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, виконуючи свою роль, для подавлення волі та супротиву потерпілої ОСОБА_6 , штовхнув її обома руками в область ключиці, в результаті чого остання впала на стілець. Реалізуючи далі свій злочинний намір, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження почергово наніс два удари кулаком правої руки в область щелепи зліва та в тім?яну область голови з лівої сторони потерпілій ОСОБА_6 , яка продовжувала залишатися у положенні сидячи на стільці, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: слабко вираженого синця у лівій щічній області ближче до виличної ділянки з крововиливом зі сторони слизової оболонки лівої щоки в проекції верхньої щелепи, а також внутрішньо-шкірного крововиливу у волосистій частині голови в лівій тім?яній ділянці, які згідно з висновком судово-медичної експертизи N? 3174е від 17.10.2024, є легкими тілесними ушкодженнями, що мають незначні скороминущі наслідки.

В подальшому ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, утримуючи при собі викрадене майно, а саме: грошові кошти в розмірі 210 гривень, які належать КП «Міська інфраструктура» ДМР та мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy M12, імеі 1 - НОМЕР_1 , імеі 2 - НОМЕР_2 , блакитного кольору, який належить потерпілій ОСОБА_6 , покинули місце вчинення злочину в невідомому напрямку, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3364,20 гривень та КП «Міська інфраструктура» ДМР майнову шкоду на загальну суму 210 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 186 КК України, а саме, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров?я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

09.12.2024 між прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Вказана угода відповідає формальним вимогам ст. 472 КПК України, зокрема:

- містить формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров?я потерпілого, в умовах воєнного стану;

- містить істотні для кримінального провадження обставини, такі як ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб, характер і тяжкість обвинувачення;

- містить беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України;

- містить покарання за ч. 4 ст. 186 КК України узгоджене сторонами у виді семи років позбавлення волі, а також згоду обвинуваченого на його призначення;

- містить наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні роз`яснено обвинуваченому: що він має право відмовитись від затвердження угоди судом і в цьому разі він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права передбачені КПК України.

Також судом роз`яснено обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, роз`яснено характер обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому злочину та вид і розмір покарання

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо тяжких кримінальних правопорушень. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що потерпілими надана згода на укладення угоди.

Також в ході допиту обвинуваченого встановлено, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст 186 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а також відсутні умови, що суперечать інтересам суспільства, чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим із призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченого у виді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Також слід зарахувати строк перебування ОСОБА_3 під вартою з 14 жовтня 2024р. по 9 грудня 2024р. день постановлення вироку.

Судом встановлено, що в ході досудового слідства було понесено витрати на судову дактилоскопічну експертизу в розмірі 1989,75 гривень, на судове дактилоскопічну експертизу в розмірі 2387,70 гривень, а також судової товарознавчої експертизи вартість якої склала 378,64 гривень. Враховуючи, що крім ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні обвинувачується інша особа, то суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 50 % вартості проведення експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373-376, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 09 грудня 2024 року між прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з 09 грудня 2024 року.

Зарахувати у строк відбуття покарання строк перебування ОСОБА_3 під вартою в період з 14 жовтня 2024 року по 09 грудня 2024 року із розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/104-24/43763-Д в розмірі 994,86 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/104-24/43760-Д в розмірі 1193,85 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 3594 в розмірі 189,32 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1