Справа № 171/1585/24
Провадження № 1-кп/211/554/24
У Х В А Л А

іменем України

19 вересня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 15.06.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Свіслоч Пуховицького району Мінської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що 11 червня 2024 року приблизно о 12:00 годині ОСОБА_4 перебував в гостях у ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_2 , де також перебував ОСОБА_7 , у якого при собі був мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9А 2/32 GB». У вказаному місці у вказаний час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Далі, 11 червня 2024 року приблизно о 13 годині 45 хвилин ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в спальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , користуючись відсутністю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , переконавшись за тим, щоб його злочинні дії не були помічені сторонніми особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з кухонного столу здійснив крадіжку мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9А 2/32 GB», вартістю 1194 гривні, який належить ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_8 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_7 спричинено майнову шкоду на суму 1194 гривні.

ОСОБА_8 вчинив злочин під час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, який продовжений Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 06 травня 2024 року №271/2024.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст.185 КК України, а саме за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

У даному кримінальному провадженні 25.06.2024 між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 досягнута угода про визнання винуватості, відповідно до ст.472 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив відмовити в затвердженні угоди та, зважаючи на зміну розміру викрадення, згідно з Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 просив закрити кримінальне провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Обвинувачений та захисник не заперечували проти клопотання прокурора та просили закрити кримінальне провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали провадження приходить до наступних висновків.

Як передбачено п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно з ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Статтею 474 КПК України визначено, що після перевірки угоди на відповідність чинному законодавству, суд ухвалює рішення про її затвердження чи відмови у затвердженні угоди, у разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

9 серпня 2024 набув чинності закон «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (№3886-ІХ), відповідно до якого в ст.51 КУпАП викладено в наступній редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб. Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб….»

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яке передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, яка не перевищує 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024р.» прожитковий мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2024р. становить 3028грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1514грн. на 2024р., а 2 неоподаткованих мінімумів (ст.51 ч.2 КУпАП) становить 3028грн.

Отже, заволодіння чужим майном вартістю до 3028грн. включно становить адміністративне правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні до втрати цією нормою чинності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону №3886-ІХ має зворотну дію в часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як передбачено приписами п.п. 1, 2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. п. 5-8, 10 ч.1, ч.2 ст.284 цього Кодексу.

Згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абзацу четвертого частини сьомої статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Як передбачено ч.1 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

За таких обставин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000242 від 01.05.2024 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Тому, із урахуванням того, що затвердження угоди в даному кримінальному провадженні суперечить вимогам цього Кодексу та Закону №3886-IX, за наявності підстав для закриття кримінального провадження згідно з п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, відсутності жодних заперечень щодо закриття кримінального провадження обвинуваченого із цих підстав, суд дійшов до висновку, що в затвердженні угоди про визнання винуватості від 25.06.2024 слід відмовити, а клопотання прокурора про закриття кримінального провадження в справі, задовольнити.

Долю речового доказу суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальних витрат по справі немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись п.4-1 ч.1 ст.284, ст.ст. 369-372, 479-2 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, що укладена 25.06.2024 між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000163 від 15.06.2024 року за ч.4 ст.185 КК України щодо ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження №0000163 від 15.06.2024 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України в зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9А 2/32 GB» - залишити у власності потерпілого ОСОБА_7 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1