Справа № 944/3679/24
Провадження №1-кс/944/677/24
УХВАЛА

03.10.2024 рокум.Яворів

Слідчий суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові клопотання слідчої Слідчого відділення Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 червня 2024 року за № 0000026, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України,

встановив:

Слідча СВ Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області із клопотанням про накладення арешту у вказаному кримінальному провадженні, а саме просить накласти арешт у вигляді заборони відчуження та розпорядження нерухомим майном дружині підозрюваного ОСОБА_4 . ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) або будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам , зокрема: земельною ділянкою з кадастровим номером: :03:000:1818, загальною площею 2 га.; земельною ділянкою кадастровим з кадастровим номером: :03:000:1180, загальною площею 0.2 га., які відповідно до даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта , перебувають у власності дружини підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_7 .

На обґрунтування клопотання зазначає, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до рішення №1 від 13 листопада 2015 року першої сесії сьомого скликання Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області ОСОБА_4 призначений на посаду сільського голови Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області. До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, організація землеустрою та інше (ст. 12 Земельного кодексу України).ОСОБА_4 будучи службовою особою органу місцевого самоврядування виконував організаційно - розпорядчі та адміністративно-господарські функції, зокрема щодо організації роботи ради та її виконавчого комітету, підпису рішень ради та її виконавчого комітету, розпорядження землями територіальної громади, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян, організації землеустрою, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства. 15 вересня 2020 року ОСОБА_8 звернувся до Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Терновиця Яворівського району Львівської області. Рішенням Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області № 3753 від 25 вересня 2020 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства Копанському Степану Юрійовичу в с. Терновиця» дано дозвіл ОСОБА_8 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,8 га в селі Терновиця Яворівського району Львівської області. В подальшому, в період із 10 листопада по 02 грудня 2020 року, інженером-землевпорядником ТОВ «ГЕО ВЕСТ СИСТЕМА» ОСОБА_9 , відповідно до заяви від 10 листопада 2020 року виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_8 для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Терновиця Яворівський район Львівська область. 02 грудня 2020 року державним реєстратором відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області ОСОБА_10 розглянуто в Державному земельному кадастрі заяву про державну реєстрацію земельної ділянки ОСОБА_8 , за результатами розгляду якої прийнято рішення про державну реєстрацію даної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі з автоматичним присвоєнням їй кадастрового номера :03:000:1840. Надалі, в період із 02 грудня 2020 року по 09 лютого 2021 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на неправомірну передачу у власність ОСОБА_8 вказаної земельної ділянки, усвідомлюючи при цьому, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 718-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Львівської області» Терновицька сільська рада Яворівського району Львівської області від 23 листопада 2020 року включається до складу Новояворівської ОТГ з адміністративним центром у м. Новояворівськ, а тому рішення про затвердження проекту землеустрою та передачі ОСОБА_8 земельної ділянки буде вирішуватись виключно на відповідних сесіях Новояворівської міської ради. Так, ОСОБА_4 , будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, перебуваючи в невстановленому місці, в період із 02 грудня 2020 року по 09 лютого 2021 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на неправомірну передачу у власність ОСОБА_8 земельної ділянки, достовірно знаючи, що станом на 30 листопада 2020 року погоджений проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_8 земельної ділянки площею 1,8 га для ведення особистого селянського господарства на погодження в Терновицьку сільську раду не надходив, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:1840 в Державному земельному кадастрі не відбувалась та кадастровий номер земельній ділянці автоматично не присвоєно, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, діючи в інтересах ОСОБА_8 , з метою незаконного одержання ним земельної ділянки, підписав та засвідчив відтиском круглої гербової печатки Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області та видав ОСОБА_8 рішення Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області від 30 листопада 2020 року № 4177, на підставі якого, за заявою останнього 09 лютого 2021 року державним реєстратором Яворівської районної державної адміністрації Львівської області ОСОБА_11 здійснено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна державну реєстрацію речового права на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:1840, що призвело до неправомірної передачі у власність ОСОБА_8 вказаної земельної ділянки, внаслідок чого із земель комунальної власності Новояворівської об`єднаної територіальної громади неправомірно вибула земельна ділянка загальною площею 1,8 га вартістю 1 022 958,30 гривень, чим завдано Новояворівській об`єднаній територіальній громаді шкоди на вказану суму, що є тяжкими наслідками. Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для фізичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, державним інтересам тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді сільського голови Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, виконуючи організаційно розпорядчі та адміністративно господарські функції, зокрема щодо організації роботи ради та її виконавчого комітету, підпису рішення ради та її виконавчого комітету, розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян, організації землеустрою, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства,маючи умисел на службове підроблення, з метою неправомірної передачі у власність ОСОБА_8 земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:1840, перебуваючи в невстановленому місці, в період із 02 грудня 2020 року по 09 лютого 2021 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на неправомірну передачу у власність ОСОБА_8 земельної ділянки достовірно знаючи, що станом на 30 листопада 2020 року погоджений проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_8 земельної ділянки площею 1,8 га для ведення особистого селянського господарства на погодження в Терновицьку сільську раду не надходив, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:1840 в Державному земельному кадастрі не відбувалась та кадастровий номер земельній ділянці автоматично не присвоєно, підписав та засвідчив відтиском круглої гербової печатки Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області протокол поіменного голосування продовження 45 сесії Терновицької сільської ради VII скликання від 30 листопада 2020 року та видав ОСОБА_8 рішення Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області від 30 листопада 2020 року № 4177, на підставі якого, за заявою останнього 11 лютого 2021 року державним реєстратором Яворівської районної державної адміністрації Львівської області ОСОБА_11 здійснено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна державну реєстрацію речового права на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:1840, що призвело до неправомірної передачі у власність ОСОБА_8 вказаної земельної ділянки, внаслідок чого із земель комунальної власності Новояворівської об`єднаної територіальної громади неправомірно вибула земельна ділянка загальною площею 1,8 га. Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. 13 вересня 2024 року, ОСОБА_12 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України. казаними кримінальними правопорушеннями заподіяно шкоду Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області на загальну суму 1 022 958,30 гривень без ПДВ. Відповідно до витягу щодо інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що у власності дружини підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_7 перебуває нерухоме майно у вигляді: земельної ділянки з кадастровим номером: :03:000:1818, загальною площею 2 га.; земельної ділянки з кадастровим номером: :03:000:1180, загальною площею 0.2 га. В ході досудового розслідування виникла обґрунтована необхідність в накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 для запобігання можливості його відчуження та забезпечення відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

02 жовтня 2024 року захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_13 подав до суду заперечення на клопотання слідчої про закриття кримінального провадження, в якому зазначив, що17 вересня 2024 року слідча ОСОБА_5 звернулась з клопотанням дослідчого судді Яворівського районного суду Львівській області про накладення арешту на земельні ділянки які належать на праві власності ОСОБА_7 , яка не є підозрюваною в кримінальному провадженні, а фактично являється третьою стороною. Як зазначено в клопотанні необхідність арешту пов`язана з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). ОСОБА_7 категорично не погоджується з вказаним клопотанням та вважає його незаконним. Повідомлена підозра ОСОБА_4 не є обґрунтованою, зважаючи на обсяг зібраних доказів та наявний в матеріалах висновок експерта від 21 серпня 2024 року, що складений в порушення вимог відповідної Інструкції та Закону України «Про судову експертизу» і містить лише припущення щодо вартості земельної ділянки, та являється умовною. Підтвердженням наведеного є наявні у відкритому доступі акти оцінки земельних ділянок, де вартість ділянки такої площі не перевищує 200 тисяч гривень. Таким чином наявність шкоди в кримінальному провадженні не встановлено. З клопотання про арешт майна ОСОБА_7 звернулась слідча, хоча згідно вимог ст.64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна третьої особи мав би звернутись прокурор. Слідча надала недостовірні відомості суду, що необхідність арешту пов`язана з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що земельна ділянка, яка за версією слідства вибула з володіння територіальної громади, у зв`язку з чим заподіяно нібито шкоду, на даний час, згідно з ухвалою суду в даному кримінальному провадженні є арештованою, що вказує, що у випадку доведеності вини підозрюваного вона може бути повернутою територіальній громаді. З метою забезпечення відшкодування збитків вже накладено арешт на земельну ділянку належну ОСОБА_8 . Відтак не вбачається законних підстав для накладення додаткового арешту і на інші ділянки чи майно, тобто поза сумою можливих збитків чи шкоди, що є очевидним порушення ст.6 Конвенція про захист прав людини. Тобто це є важливою обставиною, яка свідчить про те, що немає потреби у подальшому накладенні арешту на інші активи, зокрема майно членів родини підозрюваного ОСОБА_4 . У даному випадку, якщо майно яке є предметом кримінального провадження заарештоване, то подальше накладення арешту на майно, яке не має відношення до кримінального провадження, є явно непропорційним і безпідставним. Наявність заарештованого майна свідчить про те, що інтереси потерпілої сторони вже задоволені, і немає ризику, що підозрюваний може ухилятися від відповідальності або перешкоджати слідству. Таким чином, враховуючи факт арешту майна ділянки належної ОСОБА_8 додатковий арешт майна родини ОСОБА_4 є зайвим і може розглядатися як обмеження прав інших осіб, фактично покаранням без встановлення вини, на що не має законних підстав. Також в матеріалах справи зазначено, що у власності дружини підозрюваного, ОСОБА_7 , перебувають дві земельні ділянки: кадастровий номер :03:000:1818, загальна площа 2 га; та кадастровий номер :03:000:1180, загальна площа 0.2 га. Ці ділянки є законно набутими активами дружини підозрюваного і не мають жодного стосунку до кримінального провадження, у рамках якого ОСОБА_4 обвинувачується у злочинах, пов`язаних із незаконною передачею земельних ділянок ОСОБА_8 . Арешт земельних ділянок, які перебувають у власності третіх осіб, не лише є правовим нонсенсом, а й безпідставним, оскільки вказані ділянки не пов`язані з кримінальним провадженням, а отже, не можуть бути предметом арешту. Обвинувачення, намагаючись пов`язати зазначені земельні ділянки з діяльністю ОСОБА_4 , не надало жодних доказів, які б підтверджували наявність зловживання чи порушення з його боку. Всі дії підозрюваного в межах виконання своїх службових обов`язків відповідали нормам чинного законодавства, а саме Закону України «Про місцеве самоврядування» та Земельному кодексу України. Таким чином, арешт земельних ділянок, що належать дружині підозрюваного, є безпідставним і не відповідає вимогам закону, оскільки: вони не є предметом обвинувачення; не мають жодного зв`язку із злочинною діяльністю, у якій підозрюється ОСОБА_4 ; дії підозрюваного не завдавали шкоди правам третьої особи, яка є власником цих ділянок; невідповідність встановленої вартості земельної ділянки та відсутність акту оцінки. Заарештоване майно ОСОБА_7 не може являтись речовими доказами в кримінальному провадженні, яке розслідується за ч.2 ст.364. ч.1 ст.366 КК України. Крім того, відповідно до ст. 50 КК України, арешт майна, як вид покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод судженого. Отже арешт майна фізичної особи ОСОБА_7 щодо якої не здійснюється досудове розслідування, яка не є підозрюваним, обвинуваченим не зможе забезпечити подальшої конфіскації майна будь-якої фізичної особи, що може бути притягнута до кримінальної відповідальності у даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала вимоги клопотання, з підстав викладених у ньому, просила накласти арешт на вказане майно. Додатково зазначила, що на даний час не встановлено, на якій підставі ОСОБА_7 отримала у власність дві земельні ділянки, набуті під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4 . Також на даний час є цивільний позов Новояворівської міської ради до ОСОБА_4 , ціна якого становить 1022958,30 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав подане його захисником заперечення на клопотання про накладення арешту, просив відмовити у задоволенні такого.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, перевіривши доводи клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчий суддя встановив, що СВ Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 червня 2024 року за № 0000026, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.2 ст.264 Кримінального кодексу України.

На підтвердження доводів клопотання слідча долучила: витяг з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення; інформацію з Державноо реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта; витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. ч. 1, 2, 5 ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до п 4 ч. 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий у клопотанні посилається на необхідність накладення арешту з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов)

На думку слідчого судді, зміст клопотання про накладення арешту на майно, не дає достатніх підстав для висновку, що дане майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, слідчим не надано належного обґрунтування необхідності такого арешту, наявності ризиків, встановлених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, оскільки власником майна, на яке просить накласти арешт слідчий, не є підозрюваний ОСОБА_4 .

Наведене підтверджується зокрема і наданим слідчою інформацію з Державноо реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, що земельні ділянки, на які вона просить накласти арешт є приватною власністю ОСОБА_7 .

Також слідчий суддя враховує, що відповідно до п.5 ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не містить обґрунтування та відповідних доказів того, що ОСОБА_4 є власником майна, на яке може бути накладено арешт, тому, з огляду на викладене, у зв`язку із відсутністю правових підстав для накладення арешту на майно, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.107, 174, 309, 372, ч.2 ст.376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчої Слідчого відділення Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 червня 2024 року за № 0000026, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1