Справа № 191/3740/24
Провадження № 1-в/191/348/24
У Х В А Л А

іменем України

29 жовтня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області, матеріали клопотання начальника «Синельниківської виправної колонії (№ 94)» ОСОБА_3 про застосування відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ст. 81 КК України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участі в судовому розгляді: прокурора ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання начальника «Синельниківської виправної колонії (№ 94)» ОСОБА_3 про застосування відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ст. 81 КК України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Представник адміністрації СВК № 94 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився попередньо надав заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання щодо застосування відносно ОСОБА_4 ст. 81 КК України, вважає, що немає підстав для його задоволення, оскільки останній раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи, судом встановлено, що ОСОБА_4 у даній справі засуджений:

29.11.2021 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, 75 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

29.06.2022 року Дніпровським апеляційним судом вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2021 року в частині призначеного покарання скасовано, вважати засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до 4 місяців арешту.

24.10.2022 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, 69 Кримінального кодексу України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2021 року, скасованого в частині призначеного покарання вироком Дніпровського апеляційного суду 29.06.2022 року та з урахуванням ст. 72 КК України, остаточно призначено покарання за сукупністю вироків до 1 року 7 місяців позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з 24.10.2022 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк перебування під вартою за вироком Дніпровського апеляційного суду від 29.06.2022 року, з 28.06.2022 року по 24.10.2022 року.

30.01.2023 року Дніпровським апеляційним судом вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2022 в частині призначеного покарання скасовано, вважати засудженим за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі.

15.04.2024 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, залік з 18.06.2018 року по 08.08.2018 року, а також відбуте покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 04.12.2019 року у вигляді 2 років 7 місяців позбавлення волі, та за вироком Дніпровського апеляційного суду від 29.06.2022 року у вигляді 4 місяців арешту.

Початок строку відбування покарання з 24.10.2022 року до 07.11.2024 року. Станом на 24.02.2023 відбув 2/3 строку покарання.

З 30.06.2022 року утримувався в УВЛ - (№4) міста Дніпро Дніпропетровської області, заохочень та стягнень не мав.

З 01.03.2023 року відбуває покарання у Синельниківській виправній колонії (№94) Дніпропетровської області, заохочень та стягнень не мав.

Засуджений характеризується позитивно, працює в установі в «Механічному цеху», приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу, етани програми виконує систематично та самостійно, провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює повністю, розкаюється у вчиненому злочину, виконавчих листів не має, чим довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України).

Також, за змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

На підставі ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Судом встановлено, щоОСОБА_4 , характеризується позитивно, однак, раніше неодноразово судимий за умисні тяжкі та середньої тяжкості злочини, вже звільнявся умовно-достроково, однак належних висновків, не зробив та знову вчинив умисні злочини, за які відбуває на даний час покарання, що дає підстави вважати, що засуджений на шлях виправлення не став і не довів своє виправлення, томусуд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання адміністрації Синельниківської виправної колонії № 94 про застосування відносно засудженого ОСОБА_4 ст. 81 КК України.

Наявність позитивної характеристики не може бути єдиною підставою для звільнення засудженого умовно-достроково.

У відповідності до ч. 7 ст. 539 КПК України, - у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених не раніше як через шість місяців.

Керуючись ст.81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання начальника «Синельниківської виправної колонії (№ 94)» ОСОБА_3 про застосування відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ст. 81 КК України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1