Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/633/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2024 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 09.07.2024, якою йому продовжено строк тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Новгородківського районного суду Кіровоградської області перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за №0000425, №0000008 та №0000542 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні, яке відбулось 09 липня 2024 року суд, за клопотанням прокурора продовжив дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 06 вересня 2024 року, включно, без визначення розміру застави.

Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд першої інстанції врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, перешкоджати кримінальному правопорушенню, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою уникнення покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе їм запобігти.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судове засідання учасники процесу, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явились. В апеляційній скарзі обвинувачений не заявляв клопотання про його безпосередню участь в судовому засіданні апеляційного суду.

Від захисника ОСОБА_6 та прокурора надійшли заяви, в яких останні просять провести апеляційний розгляд за їх відсутності.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, у відповідності до ч.4 ст.422-1 КПК України, вважає за можливе розглянути дану апеляційну скаргу обвинуваченого в порядку письмового провадження.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали надані районним судом, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме - повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції під час перегляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 422-1 КПК України не здійснює перевірку правильності пред`явленої підозри та не перевіряє докази, що підтверджують або спростовують винуватість особи.

Висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на більш м`який, є правильним.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у провадженні Новгородківського районного суду Кіровоградської області перебуває об`єднане кримінальне провадження за № 0000425, № 0000008 та № 0000542 стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185 КК України.

У межах даного кримінального провадження, під час судового засідання 09.07.2024, в порядку ст. 331 КПК України, суд за клопотанням прокурора розглянув питання доцільності продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції належним чином врахував обставини даного кримінального провадження, з наявність яких закон пов`язує можливість обрання/продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Належним чином враховано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, та йому може загрожувати значна міра покарання.

Враховано наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що з метою уникнення відповідальності він може виїхати за межі Кіровоградської області та сховатися, тобто переховуватися від суду.

Також враховано, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 матиме можливість вливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того правильно враховано і обставини визначені ст. 178 КПК України, а саме: що обвинувачений не одружений, на утриманні осіб немає, за станом здоров`я протипоказань немає, є працездатною особою, але не працює, тому немає стабільного доходу та відповідно і стійких соціальних та виробничих зв`язків, є особою, раніше неодноразово судимою, а також і те, що у даному кримінальному провадженні не допитано потерпілих та свідків, не досліджено речові та письмові докази, що обвинувачений не з`являвся на виклики до суду без поважних причин, чим допустив порушення належної процесуальної поведінки.

Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали об`єднаного кримінального провадження та навів в ухвалі достатні мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, про що просить у своїй апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вищевикладене колегія суддів, із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, прийнятого судом першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 376, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 09.07.2024, якою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4