Провадження № 1-кс/742/1966/24
Єдиний унікальний № 742/6973/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Прилуки клопотання старшого слідчого Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про накладення арешту на майно у досудовому розслідуванні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001168 від 03.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором Прилуцької місцевої прокуратури про арешт майна у досудовому розслідуванні кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001168 від 03.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 03.11.2024 близько 13 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , керючи автомобілем марки АЗЛК 21412 р.н. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною «другорядної дороги» вул.Гімназична м.Прилуки в напрямку вул.В`ячеславав Чорновола м.Прилуки, не надав дороги транспортному засобу який рухався по «головній дорозі», виїхав на перехрестя нерівнозначних доріг вулиць Гімназична Європейська, внаслідок чого на вказаному перехресті трапилось зіткнення автомобіля марки NISSAN LEAF р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця с.Іваниця Прилуцького району, який рухався «головною дорогою», проїзною частиною вул.Європейська в напрямку вул.Вокзальна м.Прилуки та автомобіля марки АЗЛК 21412 р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 . Під час даної ДТП, водій автомобіля марки АЗЛК 21412 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 та його пасажирка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 , отримали тілесні ушкодження.

В ході огляду місця ДТП було проведено огляд транспортного засобу учасника ДТП, а саме автомобіля марки АЗЛК 21412 р.н. НОМЕР_1 . По закінченню огляду вище вказаний автомобіль, ключ до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки АЗЛК 21412 р.н. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 були вилучені до Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області.

В подальшому автомобіль марки АЗЛК 21412 р.н. НОМЕР_1 , ключ до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки АЗЛК 21412 р.н. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 були визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню. Встановлено, що власником автомобіля марки АЗЛК 21412 р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

У зв`язку з тим, що для об`єктивного встановлення всіх обставин кримінального правопорушення необхідно провести ряд експертиз з вказаним речами, та зважаючи на можливість приховування чи знищення вказаних речових доказів, слідів кримінального правопорушення, слідчий звернувся з даним клопотанням до суду та просить накласти арешт на вказані речі.

У судовому засіданні слідчий прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділення Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування до ЄРДР за № 0001168 від 03.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Вході досудового розслідування встановлено, що 03.11.2024 близько 13 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , керючи автомобілем марки АЗЛК 21412 р.н. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною «другорядної дороги» вул.Гімназична м.Прилуки в напрямку вул.В`ячеславав Чорновола м.Прилуки, не надав дороги транспортному засобу який рухався по «головній дорозі», виїхав на перехрестя нерівнозначних доріг вулиць Гімназична Європейська, внаслідок чого на вказаному перехресті трапилось зіткнення автомобіля марки NISSAN LEAF р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця с.Іваниця Прилуцьколго району, який рухався «головною дорого», проїзною частиною вул.Європейська в напрямку вул.Вокзальна м.Прилуки та автомобіля марки АЗЛК 21412 р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 . Під час даної ДТП, водій автомобіля марки АЗЛК 21412 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 та його пасажирка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 , отримали тілесні ушкодження.

Згідно протоколу огляду від 03.12.2024 року, вході огляду місця ДТП було проведено огляд транспортного засобу учасника ДТП, а саме автомобіля марки АЗЛК 21412 р.н. НОМЕР_1 . По закінченню огляду вище вказаний автомобіль, ключ до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки АЗЛК 21412 р.н. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 були вилучені до Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області.

Постановою слідчого від 03.12.2024 року автомобіль марки АЗЛК 21412 р.н. НОМЕР_1 , ключ до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки АЗЛК 21412 р.н. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 були визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки АЗЛК 21412 р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Частиною 4 ст.173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення та є потреба у досудового розслідування здійснити таке втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та даним втручання може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, а саме забезпечення збереження речових доказів.

За таких обставин вважаю, що є необхідність накладення арешту на транспортний засіб , ключі до нього та свідоцтво про реєстрацію, оскільки вони відповідає критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що автомобіль зберіг на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна, проведення ряду експертиз з транспортним засобом, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В силу ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилися на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу №1, суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Відповідно до ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

За таких обставин, враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, і заборона їх використання та розпорядження ним на переконання слідчого судді на даному етапі досудового розслідування не становитиме для власника надмірний тягар, а тому з урахуванням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що при виборі способу накладення арешту слідчим , шляхом заборони відчудження, користування та розпорядження цим автомобілем до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні є співмірним та пропорційним.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.98,131,132,170-173,309,369-372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :

Клопотання старшого слідчого Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про накладення арешту на майно у досудовому розслідуванні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001168 від 03.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити .

Накласти арешт на автомобіль марки АЗЛК 21412 реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ до автомобіля марки АЗЛК 21412 реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки АЗЛК 21412 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії. Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_8