Справа № 216/1013/21
Провадження № 1-кп/216/165/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001860 від 26.11.2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова загальна, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, дітей на утриманні не маючого, раніше судимого: 26.02.2024 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі; на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

25.02.2021 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання підозрюваним копій указаних документів.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.02.2021 року призначено підготовче судове засідання у зазначеному кримінальному провадженні.

Ухвалою суду від 23.03.2021 року кримінальне провадження № 0001860 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначено до розгляду в відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він,діючи повторно, 25 листопада 2020 року приблизно о 22.30 год., з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на відкрите викрадення чужого майна і звернення його на власну користь, знаходячись поблизу зупинки громадського транспорту «Трампарк» в Центрально - Міському районі м. Кривого Рогу, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , що йшов у напрямку вул. Широківської в м. Кривий Ріг ОСОБА_3 став слідувати поряд за останнім та розмовляти з ним на різні теми. Дійшовши до буд. АДРЕСА_3 ОСОБА_3 продовжуючи діяти на досягнення єдиного злочинного результату, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, застосовуючи до ОСОБА_6 фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс йому своєю рукою один удар в область обличчя від чого останній впав на землю своїм тулубом, ОСОБА_3 скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 знаходиться на землі відкрито заволодів належним йому майном, а саме зняв з його ніг кросівки марки «PUMA TAZON 6 Camo Mesh Sneakers» розмір 40 вартістю вартість яких згідно висновку експерта № 19/104-17/1/5/842 від 10.12.2020 року невстановлена та також вирвав з його плеча чоловічу сумку чорного кольору прямокутної форми «Wenger-Swissgear» вартість якого згідно висновку експерта № 19/104-17/1/5/842 від 10.12.2020 року не встановлена, в якій знаходився мобільний телефон марки «Samsung Galaxy j4 SM-J400FZVDSEK» ІМЕІ НОМЕР_1 в корпусі сірого кольору вартість якого згідно висновку експерта № 19/104-17/1/5/842 від 10.12.2020 року складає 2266,67 гривень, паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 , водійське посвідчення видане на ім`я ОСОБА_6 , посвідчення ліквідатора аварії Чорнобильської АЕС серії НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , гаманець шкіряний чорного кольору вартість якого згідно висновку експерта № 19/104-17/1/5/842 від 10.12.2020 року невстановлена, грошові кошти в сумі 100 гривень, срібний хрестик 925 проби, позолочений, з розп`яттям ОСОБА_7 , вагою приблизно 10 гр. вартість якого згідно висновку експерта № 19/104-17/1/5/842 від 10.12.2020 року невстановлена. Після чого ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на власну користь.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальні збитки на загальну суму 2366,67 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

17.09.2024 року на стадії судового розгляду між прокурором та обвинуваченим було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали, при чому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних вище обставин і кваліфікації.

За змістом угоди сторони погоджуються на призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. При цьому, сторони домовились про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді 4 років позбавлення волі. На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим (за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26.02.2024) остаточно визначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги КПК України та КК України, просила її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений, захисник, кожен окремо в судовому засіданні також просили затвердити угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за викладених обставин.

Потерпілий ОСОБА_6 правом на участь у судове засідання не скористався, надав заяву про розгляд справив за його відсутності, цивільний позов не має намір подавати, щодо призначення покарання просив призначити на розсуд суду.

Перед затвердженням угоди учасникам кримінального провадження роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, відповідно до якої наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є:

1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Згідно із ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, що він цілком розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно із ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди не вбачається, оскільки:

1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладену 17.09.2024 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, судимість не погашена, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, за місцем проживання характеризується позитивно, за медичною допомогою звертався до лікаря-психіатра з 1998 року з приводу: патохарактерологічного розладу з уходом і бродяжництвом, з 2006 року за медичною допомогою не звертався (м.к.п. а.с. 197), за медичною допомогою до лікаря нарколога звертався у грудні 2019 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності (а.с. м.к.п. 199), частково відшкодував потерпілому завдану шкоду.

Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим в судовому засіданні та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами угоди міри покарання.

Кримінальним правопорушенням завдано потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди у розмірі 2366,67 грн., шкоду відшкодовано частково на суму 2266,67 грн., однак цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 в рамках цього кримінального провадження обирався у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк якого вже сплив, в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, тому суд також не знаходить підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати за судову товарознавчу експертизу № 19/104-17/1/5/842 від 10.12.2020 року у розмірі 653,80 грн. на залучення експерта.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.09.2024 між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0001860 від 26.11.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеним за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.02.2024 рокупризначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в рамках цього кримінального провадження вважати скасованим.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на проведення судово - товарознавчої експертизи № 19/104-17/1/5/842 від 10.12.2020 року по кримінальному провадженню на користь держави у розмірі 653,80 грн. (шістсот п`ятдесят три гривень вісімдесят копійок).

Речові докази, що знаходяться на зберіганні у потерпілої сторони, відповідно до розписки ОСОБА_6 (м.к.п. а.с. 44), залишити потерпілому.

Речовий доказ, а саме: СД диск з відеозаписом з торгівельного кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_3 » розташованого по АДРЕСА_3 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження (м.к.п. а.с. 78), - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження № 0001860 від 26.11.2020 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/1013/21 провадження № 1-кп/216/385/24).

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої ст. 389 -1 КК України.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1