У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 , слідчого: ОСОБА_4 ,

власника майна: ОСОБА_5 , його захисника: адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду, в режимі відеоконференції, клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000544 від 15.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу слідчого управління ГУ Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУНП у Вінницький області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000544 від 15.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, в ході проведення якого виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , а саме на наступні об`єкти нерухомого майна:

- об`єкт житлової нерухомості незавершеного будівництва: матеріали стін: залізобетонні керамзитобитонні панелі, 9-ти квартирний житловий будинок (готовністю 42%) за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування з кадастровим номером :01:010:0012, площею 0.25 га;

- об`єкт житлової нерухомості незавершеного будівництва: матеріали стін: збірні керамзитобетонні панелі, 9-ти квартирний житловий будинок (готовністю 39%) за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування з кадастровим номером :01:010:0011, площею 0.2349 га;

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0321, площею 3.8283 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Теплицька селищна рада Гайсинського району Вінницької області;

- земельну ділянку з кадастровим номером :06:002:0342 площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони вчинення суб`єктами державної реєстрації у тому числі державним чи приватним нотаріусам будь-яких реєстраційних дій щодо майна.

На підставі викладеного слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, за викладених у ньому обставин, просили клопотання задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення даного клопотання.

Суд, дослідивши вказане клопотання матеріали кримінального провадження №0000544, заслухавши думку прокурора та слідчого, пояснення власника майна та його захисника, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

З матеріалів справи вбачається, що СУ ГУНП у Вінницький області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000544 від 15.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що на території с. Губник Гайсинського району Вінницької області, функціонує ПП «Губницький завод будівельних матеріалів» (), яке здійснює видобування надр (суглинку) та виробництво цегли.

21.11.2007 службовими особами вказаного підприємства отримано дозвіл на спеціальне користування надрами (видобування корисних копалин) реєстраційний № 4505, дія якого поширюється на територію, котрій не присвоєно кадастровий номер, що знаходиться в безпосередній близькості до території із кадастровим № :01:003:0160, що належить Гайсинській РВА та орендується ПП «Губницький завод будівельних матеріалів» для розташування потужностей підприємства.

07.12.2020 дію спеціального дозволу на користування надрами № 4505 зупинено у зв`язку з надходженням подання ДЕІ № 10397/2.2/6-20 від 01.12.2020.

Однак, попри зупинену дію спеціального дозволу на використання надр, працівники підприємства продовжують видобувати сировину (суглинок) для виробництва з подальшою реалізацією цегли, при цьому, не подають облікову інформацію про проведення видобутку надр в контролюючі органи. Продаж цегли службовими особами ПП «Губницький завод будівельних матеріалів» здійснюється виключно у готівковій формі без внесення відомостей до єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ПП «Губницький завод будівельних матеріалів» розташоване на земельній ділянці із кадастровим №:01:003:0160 має цільове призначення «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості», яка належить Гайсинській районній військовій адміністрації (), і орендується ПП «Губницький завод будівельних матеріалів» ().

Проведеними оперативним заходами встановлено, що службові особи ПП «Губницький завод будівельних матеріалів» (директор ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_1 , власник ОСОБА_8 РНОКПП НОМЕР_2 ) використовують найманих працівників при здійсненні незаконному видобутку корисних копалин (суглинку), а також спеціальну та великогабаритну техніку: автомобіль «ЗІЛ» д.н.з. « НОМЕР_3 », екскаватор марки "Atlas" д.н.з. « НОМЕР_4 ».

Таким чином, службові особи ПП «Губницький завод будівельних матеріалів» (директор ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_1 , власник ОСОБА_8 РНОКПП НОМЕР_2 ), причетні до вчинення описаного кримінального правопорушення, виконують діяльність, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, а тому відповідно до ст. 18 КК України є службовими особами, в ході незаконної господарської діяльності здійснює переховування документів, що підлягають податковій звітності, яку не здійснює через заборону здійснення господарської діяльності пов`язану із зупиненням спеціального дозволу на користування надрами, при цьому реалізовують випалену цеглу із незаконно видобутого суглинку покупцям по всій території України, без сплати податкових зобов`язань за здійснення господарської діяльності, внаслідок чого завдається майнова шкода державним інтересам.

30.07.2024, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 18.07.2024 № 127/23894/24, проведено санкціонований огляд в комплексі будівель та споруд, цегельному заводі, у АДРЕСА_2 , на земельній ділянці, з кадастровим номером :01:003:0160, в ході якого виявлено та вилучено: зразки гірської породи та сирцю, транспортний засіб марки ЗИЛ модель 495710, д.н.з НОМЕР_3 , екскаватор марки Atlas д.н.з НОМЕР_5 , які поміщено на територію ПП «Губницький завод будівельних матеріалів» та передано на відповідальне зберігання директору підприємства ОСОБА_5 .

Під час огляду вилучено знаряддя вчинення кримінального правопорушення, незаконно виготовлену цеглу та сирець, зразки суглинку та в подальшому судом накладено арешти на це майно.

Огляд проводився за участі маркшейдера, яким з використанням jps приймача та квадрокоптера здійснено маркшейдерську зйомку території, результати якої надано в електронному та друкованому виді.

Крім того, у передбачений кримінально-процесуальним законодавством спосіб, до матеріалів кримінального провадження долучено 2 фрагменти геопривязаних цифрових аерозмімків (стереопара) в системі координат UTM 35 у форматі GEOTIF, дата аерознімання 10.07.2020.

В подальшому, спеціалістом ДП"ГІРНИК" МПВП"ГІРНИК-РЕМО ЛТД", з використанням ліцензійного програмного забезпечення Digitals, квадрокоптера, іншого програмного забезпечення, проведено маркшейдерську зйомку території, здійснено аналіз результатів маркшейдерської та цифрової зйомки та проведено розрахунок загального об`єму видобутої цегельної сировини, за період з 10.07.2020 по 30.07.2024, який складає 8305 м куб.

Встановлено, що незаконний видобуток суглинку з подальшим виготовленням та реалізацією цегли реалізацією цегли здійснюється на цегельному заводі, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , а саме, в комплексі будівель, загальною площею 8066 кв.м, складовими частинами якого є: А,а-адміністративний корпус;а1-столова;а2-склад;Б,б-баня;В,в - пилорама, тимчасовий навіс; Г,г-столярня майстерня; Д-сушка №1; Д1-сушка №2; Х, пресовочний цех; З-сушка №3; З1-сушка №4; К-піч; Д2,І,Ї,И-тимчасовий навіс; У-вбиральня;Х1-водонапірна башта, власником якого є ПП «ГУБНИЦЬКИЙ ЗАВОД БУДІВЕЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ» .

Комплекс будівель, загальною площею 8066 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , у рамках кримінального провадження є об`єктом вчинення протиправних дій та визнаний речовим доказом.

Відповідно до «Переліку корисних копалин загальнодержавного значення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994, суглинок є корисною копалиною місцевого значення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною.

Також, ст. 2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Згідно з положеннями ст. 56 Кодексу України про надра, основними вимогами в галузі охорони надр, крім іншого, є додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами та додержання інших вимог, передбачених законодавством про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Кодексу України про надра, у разі порушення вимог статті 56 та інших статей цього Кодексу користування надрами може бути обмежено, тимчасово заборонено (зупинено) або припинено центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або іншим державним органом, уповноваженим на застосування таких заходів реагування, в порядку, встановленому законодавством.

Також ст. 65 Кодексу України про надра передбачено, що порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні у самовільному користуванні надрами.

Відповідно до п. 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011, після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

У ході розслідування встановлено, що за ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 зареєстровано право власності на наступні об`єкти нерухомого майна:

- об`єкт житлової нерухомості незавершеного будівництва: матеріали стін: залізобетонні керамзитобитонні панелі, 9-ти квартирний житловий будинок (готовністю 42%) за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування з кадастровим номером :01:010:0012, площею 0.25 га;

- об`єкт житлової нерухомості незавершеного будівництва: матеріали стін: збірні керамзитобетонні панелі, 9-ти квартирний житловий будинок (готовністю 39%) за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування з кадастровим номером :01:010:0011, площею 0.2349 га;

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0321, площею 3.8283 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Теплицька селищна рада Гайсинського району Вінницької області;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0342 площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як було зазначено вище, відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак ні матеріали клопотання, ні додатки додані до нього не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що об`єкт житлової нерухомості незавершеного будівництва: матеріали стін: залізобетонні керамзитобитонні панелі, 9-ти квартирний житловий будинок (готовністю 42%) за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування з кадастровим номером :01:010:0012, площею 0.25 га; об`єкт житлової нерухомості незавершеного будівництва: матеріали стін: збірні керамзитобетонні панелі, 9-ти квартирний житловий будинок (готовністю 39%) за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування з кадастровим номером :01:010:0011, площею 0.2349 га; земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0321, площею 3.8283 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Теплицька селищна рада Гайсинського району Вінницької області; земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0342 площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_2 , зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України у кримінальному провадженні №0000544, або містять інші відомості які встановлюються в рамках даного кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що об`єкт житлової нерухомості незавершеного будівництва: матеріали стін: залізобетонні керамзитобитонні панелі, 9-ти квартирний житловий будинок (готовністю 42%) за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування з кадастровим номером :01:010:0012, площею 0.25 га; об`єкт житлової нерухомості незавершеного будівництва: матеріали стін: збірні керамзитобетонні панелі, 9-ти квартирний житловий будинок (готовністю 39%) за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування з кадастровим номером :01:010:0011, площею 0.2349 га; земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0321, площею 3.8283 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Теплицька селищна рада Гайсинського району Вінницької області; земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0342 площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_2 , не являються речовими доказами в розумінні статті 98 КПК України у кримінальному провадженні №0000544 та відповідно відсутні підстави для накладення на них арешту в межах цього провадження.

Разом з тим, детально дослідивши матеріали кримінального провадження судом встановлено, що на даний момент в матеріалах кримінального провадження відсутня постанова слідчого про визнання вищевказаного майна речовими доказами у кримінальному провадженні №0000544.

Щодо можливості накладення арешту на вищевказане нерухоме майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, суд звертає увагу на наступне.

Як слідує з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №393825376 від 06.09.2024 право власності на:

- об`єкт житлової нерухомості незавершеного будівництва: матеріали стін: залізобетонні керамзитобитонні панелі, 9-ти квартирний житловий будинок (готовністю 42%) за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування з кадастровим номером :01:010:0012, площею 0.25 га;

- об`єкт житлової нерухомості незавершеного будівництва: матеріали стін: збірні керамзитобетонні панелі, 9-ти квартирний житловий будинок (готовністю 39%) за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування з кадастровим номером :01:010:0011, площею 0.2349 га;

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0321, площею 3.8283 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Теплицька селищна рада Гайсинського району Вінницької області;

- земельну ділянку з кадастровим номером :06:002:0342 площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_5 .

При цьому, повідомлення про підозру у даному провадженні ОСОБА_5 не повідомлено, що виключає можливість накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання на майно особи, яка не є підозрюваною.

Щодо можливості накладення арешту на вищевказане нерухоме майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини першої статті 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, предметом спеціальної конфіскації можуть бути гроші, цінності та інше майно.

Як зазначено вище, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на нерухоме майно, власником якого являється ОСОБА_5 .

Частиною першою статті 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Однак, жодних доказів того, що вищевказане нерухоме майно одержане внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна слідчим до клопотання не додано.

Щодо можливості накладення арешту на вищевказане нерухоме майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини шостої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як зазначено вище, як слідує з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №393825376 від 06.09.2024 право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_5 .

Однак, як зазначено вище, ОСОБА_5 у даному провадженні не повідомлено про підозру, а відтак цивільний позов не пред`являвся, що виключає можливість накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваною та до якої не пред`явлено цивільного позову.

Частиною другою статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Однак, надаючи оцінку обґрунтованості клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , а саме на наступні об`єкти нерухомого майна:

- об`єкт житлової нерухомості незавершеного будівництва: матеріали стін: залізобетонні керамзитобитонні панелі, 9-ти квартирний житловий будинок (готовністю 42%) за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування з кадастровим номером :01:010:0012, площею 0.25 га;

- об`єкт житлової нерухомості незавершеного будівництва: матеріали стін: збірні керамзитобетонні панелі, 9-ти квартирний житловий будинок (готовністю 39%) за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування з кадастровим номером :01:010:0011, площею 0.2349 га;

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0321, площею 3.8283 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Теплицька селищна рада Гайсинського району Вінницької області;

- земельну ділянку з кадастровим номером :06:002:0342 площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_2 , слідчий суддя враховує, що слідчим не доведено можливість використання відповідного майна як доказу у кримінальному провадженні, не доведено, що нерухоме майно може бути об`єктом конфіскації як виду покарання, або ж спеціальної конфіскації, та не доведено, що на даний час існують вимоги до підозрюваного про відшкодування шкоди.

Відповідно до частини першої статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання та відсутність підстав для його задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000544 від 15.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: