Справа № 643/7051/24
Провадження № 1-кп/643/692/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2024

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001528 від 26.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 строком на 60 днів, без визначення розміру застави, у зв`язку з продовженням існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання вказаного запобіжного заходу. Прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначила, що продовжують мати місце ризики того, що обвинувачений може вчиняти спроби: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор обґрунтовує наявність зазначених ризиків: тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, відсутністю міцних соціальних зв`язків; наявністю анкетних даних свідків у обвинуваченого, який, перебуваючи на волі, матиме можливість незаконно впливати на них; притягненням до кримінальної відповідальності за незаконний обіг наркотиків, обвиувачення у вчиненні низки майнових кримінальних правопорушень щодо яких йому повідомлено про підозру, обвинувальні акти направлені до судів.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 таким, що не підлягає задоволенню, зазначив, що ризики, на які посилається прокурор, не доведені фактичними даними. Заяв від потерпілого та свідків щодо впливу на них обвинуваченого не надходило, він вважається не судимим в силу ст. 89 КК України, зареєстрований та проживає разом з матір`ю, не працює, оскільки обвинуваченому нещодавно виповнилося 18 років. Захисник вважав за достатнє обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника, зазначив, що батько у нього хворіє, перебуває в лікарні, потребує догляду, він переховуватися від суду не збирається.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника ОСОБА_6 та просив відпустити його додому.

Потерпілий у підготовче засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав заяву , в якій просив проводити підготовче судове засідання та судовий розгляд за його відсутності.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , виходячи з такого.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 20 червня 2024 року стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 18 серпня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 хоч і має зареєстроване місце проживання, проте тривалий час за вказаною адресою не проживає (згідно з показаннями матері ОСОБА_7 ), не одружений, не має утриманців, тобто не має міцних соціальних зв`язків, які б стримували обвинуваченого від ризику переховування від органів досудового розслідування, прокуратури, суду, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , розуміючи передбачену за інкримінований йому злочин відповідальність, з метою уникнення або пом`якшення покарання може впливати на свідків у даному провадженні (залякувати, схиляти до дачі завідомо неправдивих показань тощо), оскільки йому відомі анкетні дані останніх.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не працевлаштований, не має законних джерел доходу, обвинувачується в ряді майнових злочинів, за які йому повідомлено про підозру та обвинувальні акти по яким направлені на розгляд судів, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 може продовжити протиправну діяльність.

Правилами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема, тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_6 , суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 та який, відповідно до положень ст. 12 КК України, кваліфікується як тяжкий злочин, суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченому, а також особистість обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою, в якій обвинувачений зазнає судового переслідування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

У суду відсутні підстави вважати про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, який не одружений, не має інших осіб на утриманні, обвинувачений не працює та не навчається, як наслідок, не має постійного та стабільного джерела доходу. Стороною захисту не підтверджено протилежне.

Зважаючи на тяжкість та суспільну небезпечність злочину, який інкримінуються обвинуваченому та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, не має утриманців, суд вважає, що ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та доведені прокурором.

Стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження наявності в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, знаходження на утриманні обвинуваченого утриманців, офіційного працевлаштування і, як наслідок, постійного та стабільного джерела доходу, які могли бути враховані судом під час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою.

Зазначені обставини у сукупності свідчать про існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України, та про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в тому числі цілодобового домашнього арешту, як на тому наполягає захисник, тому суд вважає за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів.

З наведених вище підстав, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, вважає, що такий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого з урахуванням викладених вище обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 331,372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» обвинуваченому ОСОБА_6 , на 60 днів, тобто до 28 вересня 2024 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Для обвинуваченого строк подачі апеляційної скарги обчисляється з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 01 серпня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1