Справа № 950/2076/24
Номер провадження 1-кп/950/228/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Лебединського районного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000161 від 23.05.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лебедин, Сумської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

за ч. 2 ст. 15 п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України;

В С Т А Н О В И В:

В Лебединському районному суді перебуває на розгляді зазначене кримінальне провадження.

Строк тримання обвинуваченого під вартою спливає 15.09.2024 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просив продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи це тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, а на час розгляду справи не зникли ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були взяті до уваги судом під час обрання запобіжного заходу: він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу і свідків у кримінальному провадженні, для зміни їхніх показів на свою користь, перешкоджати провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, в той час як судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, потерпіла та свідки не допитані, документи та інші докази не досліджені.

Захисник проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечив, послався на те, що під час розгляду справи ризики, які обґрунтовують тримання ОСОБА_8 під вартою не доведені, в той час як належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити перебування під цілодобовим домашнім арештом, оскільки він раніше не судимий, має певні доходи і тісні соціальні зв`язки та забезпечений місцем проживання.

Також захисник обгрунтував свої заперечення тим, що під час спричинення потерпілій тілесних ушкодження свідків на місці події не було, під час досудового розслідування потерпіла надавала свої покази перебуваючи в шоці та під впливом медичних препаратів і в даний час заявляє про відсутність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину.

Обвинувачений в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою теж заперечив, послався на відсутність його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення та підтримав свого захисника.

Потерпіла в підготовчому судовому засіданні проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою теж заперечила, мотивуючи це незадовільним станом свого здоров`я та необхідністю отримання нею допомоги від нього в повсякденному житті.

Послалась на відсутність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, та на відсутність очевидців події і інших доказів його винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд, зокрема, враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого, наявність судимостей обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого та захисника і потерпілу, вивчивши подане клопотання та матеріали справи, суд враховує, що відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, проте вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, так як на думку суду при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_8 матиме можливість переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження та на дослідження доказів, перешкоджати провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки обвинуваченому відомі особи, які володіють відомостями про обставини вчиненого кримінального правопорушення, він є співмешканцем потерпілої, ніде не працює, постійного джерела доходу не має.

Також суд бере до уваги, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні незаконні дії, проте вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При цьому суд враховує, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, визначено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, що свідчить про ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого та підвищує ризик того, що він може ухилитися від суду, так як небезпека ризику переховування може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та ін., а серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

Тому, не зважаючи на те, що тяжкість покарання не може бути єдиною підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не може не взяти її до уваги.

В той же час, суд не може взяти до уваги доводи обвинуваченого та його захисника і потерпілої в тій частині, що зібрані у справі докази не підтверджують винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, так як судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, доведеність чи недоведеність винуватості обвинуваченого не встановлена, давати наперед оцінку обставинам, вказаним обвинуваченим суд позбавлений можливості, оскільки правову оцінку їм буде надано під час ухвалення вироку.

Також суд не може взяти до уваги доводи захисника в тій частині, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, визначені при застосуванні запобіжного заходу, не були доведені в судовому засіданні, вважає, що на даний час вони існують, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою.

Трім того, суд не може взяти до уваги доводи захисника та самого обвинуваченого в тій частині, що його належну процесуальну поведінку на даному етапі розгляду справи зможе забезпечити домашній арешт, так як в судове засідання не було надано доказів того, що застосування будьякого іншого, більш м`якого запобіжного заходу крім тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При цьому, суд бере до уваги ту обставину, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 вчинено з застосуванням насильства та враховує вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, які дають право суду не визначати розміру застави у кримінальному провадженні.

За таких обставин суд дійшов до висновку про неможливість застосування домашнього арешту, застави, інших більш м`яких запобіжних заходівта вважає за необхідне з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків продовжити ОСОБА_8 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення застави.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 178, 197, 199, 331, 371-372 КПК України;

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурорапро продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 задовольнити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Лебедина, Сумської області, українцю, громадянину України, не одруженому, освіта середня, не працюючому, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , фактично проживаючому по АДРЕСА_2 продовжити строк тримання під вартою у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» до 24 год. 4 листопада 2024 року без визначення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, взятою під варту в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_9

Судді:

ОСОБА_10