ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2471/24 Справа № 237/961/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 15 травня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000464 від 19.02.2024 рокустосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Нова Каховка Херсонської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, особу якого документовано паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 , що виданий Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області 24.07.2002, РНОКПП НОМЕР_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції:

Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 15 травня 2024 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначено йому покарання:

за ч. 2 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності;

за ч. 7 ст. 111-1КК України у виді позбавлення волі на строк 12 (десять) років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 15(п`ятнадцять) років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 17 травня 2024 року виправлено третій та четвертий абзац резолютивної частини вироку Дружківського міського суду Донецької області від 15 травня 2024 року, а саме в такій редакції:

ч. 7 ст. 111-1КК України у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк 12 (дванадцять) років та конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п?ятнадцять) років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк 12 (дванадцять) років та конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Згідно з п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, АДРЕСА_3 підтвердили Україні їх зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язались утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань по Заключному акту Наради з безпеки і співробітництва в Європі 31.05.1997 Україна та Російська Федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство (ратифікований Законом України від 14.01.1998 № 13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 02.03.1999 № 42ФЗ). Відповідно до ст. ст. 2, 3 зазначеного договору Російська Федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та будівництво відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або загрози силою, включаючи економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Статтями 1-3 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету та від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що ні одна з держав не має право здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади та Збройних Сил Російської Федерації (далі ЗС РФ) виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Своїх злочинних цілей представники влади і ЗС РФ вирішили досягти зокрема шляхом створення і фінансування терористичної організації на території України.

З 19.02.2014 представниками Російської Федерації (далі - рф) розпочато збройне вторгнення збройних сил рф (далі - зс рф), яке керівники рф назвали переміщенням військових підрозділів у межах звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту РФ та іншими підрозділами зс рф здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечили військову окупацію території АРК і м. Севастополя. 18.03.2013 рф оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Одночасно з цим протягом березня та на початку квітня 2014 року під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та зс рф представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих рф, взяли під контроль будівлі, у яких були розташовані органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07.04.2014 в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі - «днр»), а 27.04.2014 в м. Луганську - терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі - «лнр»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які досі функціонують. Внаслідок військових дій у період із травня по серпень 2014 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.

Надалі, 24.02.2022, президент рф оголосив початок так званої спеціальної військової операції. Після цього близько четвертої години ранку того ж дня зс рф, інші збройні формування рф та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку рф, Республіки Білорусь та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України. З того моменту сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 757/2022 від 07.11.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 58/2023 від 06.02.2023, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, згідно з Указом Президента №254/2023 від 01.05.2023 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, згідно з Указом Президента №734/2023 від 06.11.2023 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, згідно з Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Громадянин України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно до ст. 65 Конституції України має своїм обов`язком здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який у відповідності до частин 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних Силах України (далі за текстом ЗСУ), інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах військового стану, умисно, з корисливих мотивів, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, добровільно погодився прийняти участь у бойових діях на боці держави, що здійснює збройну агресію проти України російської Федерації.

Громадянин України ОСОБА_8 , перебуваючи у місті Домодєдово Московської області рф, за власною ініціативою, діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, а також на зміну меж території та державного кордону України у спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, маючи на меті сприяння збройній агресії РФ проти України, 28.11.2023 звернувся до військового комісаріату, де вступив у злочинну змову із невстановленими представниками збройних сил РФ, перейшовши на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану. В подальшому 12.12.2023 уклав контракт з міністерством оборони РФ та був зарахований до в/ч № НОМЕР_3 зс рф. При цьому, ОСОБА_8 не вчинив жодних дій, направлених на ухилення від проходження служби в збройних формуваннях держави, що здійснює збройну агресію проти України - рф або на добровільну здачу в полон ЗСУ.

Так, ОСОБА_8 призначено на посаду стрільця 6 штурмової роти 2 мотострілецького батальйону НОМЕР_4 гвардійського мотострілецького полку в/ч № 20004 20 мотострілецької дивізії 8 загальновійськової армії сухопутних військ зс рф з присвоєнням військового звання «рядовий» та надано позивний «Агент». Також ОСОБА_8 був забезпечений камуфльованою формою одягу, бронежилетом, каскою.

У період з 12.12.2023 до 25.12.2023 ОСОБА_8 , перебуваючи на полігоні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » поблизу м. Наро-Фомінськ Московської області рф, проходив навчання з вогневої, інженерної та медичної підготовки, здобув навики володіння бойовою зброєю, першочергові навички ведення бойових та штурмових дій в складі підрозділу.

25.12.2023 ОСОБА_8 , залізничним сполученням у складі вищезазначеного підрозділу направили до Волгоградської області рф поблизу с. Прудбой, де розмістили при військовій частині у палатковому містечку. Крім того, видали автомат «Калашникова» АК-112 5,45 мм та бойові припаси до нього. Перебуваючи поблизу вищезазначеного населеного пункту, був задіяний до навчально-бойових виходів по 12-15 км в повному екіпіруванні, а також був залучений до систематичних нічних стрільб по 15-30 патронів з відпрацюванням умовних штурмових дій позицій ЗСУ.

20.01.2024 ОСОБА_8 та інших військовослужбовців вищезазначеного підрозділу в кількості 120 осіб залізничним транспортом направили на територію України, а саме до АДРЕСА_4 .

В подальшому, 05.02.2024 ОСОБА_8 та інших військовослужбовців вищезазначеного підрозділу в кількості 120 осіб погрузили у вантажні автомобілі «Урал» та відвезли на позиції поблизу АДРЕСА_5 , де перебував 4 доби.

09.02.2024 ОСОБА_8 , отримавши бойову задачу по здійсненню оборони позиції «454», у складі вказаного вище підрозділу висунувся на позицію біля м. Мар`їнки Покровського району Донецької області.

Дії ОСОБА_8 кваліфікуються як вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, тобто державна зрада, тобто вчинення громадянином України умисного діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, що полягало в переході на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

Крім того, 28.11.2023 громадянин України ОСОБА_8 , перебуваючи у місті Домодєдово Московської області рф, за власною ініціативою, діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, а також на зміну меж території та державного кордону України у спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, маючи на меті сприяння збройній агресії РФ проти України, звернувся до військового комісаріату, де вступив у злочинну змову із невстановленими представниками збройних сил РФ, перейшовши на бік ворога в період збройного конфлікту. В подальшому 12.12.2023 уклав контракт з міністерством оборони РФ та був зарахований до незаконного збройного формування держави-агресора в/ч НОМЕР_3 зс рф. При цьому, ОСОБА_8 не вчинив жодних дій, направлених на ухилення від проходження служби в збройних формуваннях держави, що здійснює збройну агресію проти України рф, або на добровільну здачу в полон ЗСУ.

Так, ОСОБА_8 у незаконному збройному формуванні держави-агресора призначено на посаду стрільця 6 штурмової роти 2 мотострілецького батальйону НОМЕР_4 гвардійського мотострілецького полку в/ч № 20004 20 мотострілецької дивізії 8 загальновійськової армії сухопутних військ зс рф з присвоєння військового звання «рядовий» та надано позивний «Агент». Також ОСОБА_8 був забезпечений камуфльованою формою одягу, бронежилетом, каскою.

У період з 12.12.2023 до 25.12.2023 ОСОБА_8 , перебуваючи на полігоні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » поблизу м. Наро-Фомінськ Московської області рф, проходив навчання з вогневої, інженерної та медичної підготовки, здобув навики володіння бойовою зброєю, першочергові навички ведення бойових та штурмових дій в складі підрозділу.

25.12.2023 ОСОБА_8 , залізничним сполученням у складі вищезазначеного підрозділу направили до Волгоградської області рф, поблизу с. Прудбой, де розмістили при військовій частині у палатковому містечку. Крім того, видали автомат «Калашникова» АК-112 5,45 мм та бойові припаси до нього. Перебуваючи поблизу вищезазначеного населеного пункту, був задіяний до навчально-бойових виходів по 12-15 км в повному екіпіруванні, а також був залучений до систематичних нічних стрільб по 15-30 патронів з відпрацюванням умовних штурмових дій позицій ЗСУ.

20.01.2024 ОСОБА_8 та інших військовослужбовців вищезазначеного підрозділу в кількості 120 осіб залізничним транспортом направили на територію України, а саме до АДРЕСА_4 .

В подальшому, 05.02.2024 ОСОБА_8 та інших військовослужбовців вищезазначеного підрозділу в кількості 120 осіб погрузили у вантажні автомобілі «Урал» та відвезли на позиції поблизу АДРЕСА_5 , де він перебував 4 доби.

09.02.2024 ОСОБА_8 , отримавши бойову задачу по здійсненню оборони позиції «454», у складі вказаного вище підрозділу висунувся на позицію біля АДРЕСА_6 .

12.02.2024 підрозділи ЗСУ розпочали контрнаступальні дії на позицію «454», в результаті яких припинено протиправну діяльність ОСОБА_8 та останнього взято у полон.

Дії ОСОБА_8 кваліфікуються як кримінальне правопорушення передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто колабораційна діяльність, а саме добровільна участь громадянина України в незаконних збройних формуваннях держави-агресора.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок Дружківського міського суду Донецької області від 15.05.2024 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначення додаткового покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за

ч. 2 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності;

за ч. 7 ст. 111-1КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 15 років, та з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 15 років, та з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

В іншій частині вирок залишити без змін.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначив, що ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_8 , суд першої інстанції призначив йому додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, що не є конкретним та чітко визначеним, та всупереч вимогам ст. 55 КК України не визначив строк, на який засуджений позбавляється зазначеного права. Таким чином, суд при призначенні додаткового покарання ОСОБА_8 допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст.ст. 408, 409, 413 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Іншими учасниками судового розгляду вирок суду в апеляційному порядку не оскаржено.

Позиціїсторін в суді :

Прокурор під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі з підстав, наведених в ній. Крім того, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції від 15.05.2024 року, якою внесено виправлення в резолютивну частину оскарженого вироку в частині встановлення строку додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк 12 (дванадцять) років.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, кожен окремо, наполягали, що вирок суду першої інстанції є законним та вмотивованим, просили його залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Висновки суду:

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, за які його засуджено, та кваліфікація вчиненого у апеляційній скарзі прокурора не оспорюються та апеляційним судом не перевіряються.

Водночас, в частині призначення додаткового покарання ОСОБА_8 судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як основне або додаткове покарання за вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, передбачених статтями 111-1, 111-2 цього Кодексу, призначається на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Таке покарання полягає в позбавленні засудженого його суб?єктивного права на посаду, яку він обіймає або на службову, професійну чи іншу спеціальну діяльність, якою він займався під час вчинення злочину, і тимчасовому обмеженні його правоздатності можливості претендувати на обіймання певної посади або зайняття певною діяльністю.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначено, що рішення про позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю має бути чітко сформульоване в резолютивній частині вироку для того, щоб не виникло жодних сумнівів під час виконання останнього. Аналогічна правова позиція викладена Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду у постанові від 09.09.2020 року в справі №759/9557/19.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції в оскарженому вироку не було чітко вказано ті конкретні посади, права обіймати які позбавляється засуджений, або конкретний вид діяльності, права займатися якою він позбавляється, а тому не дотримано судом вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 17 травня 2024 року внесено виправлення в третій та четвертий абзаци резолютивної частини вироку Дружківського міського суду Донецької області від 15 травня 2024 року та визначено строк, на який засуджений ОСОБА_8 позбавляється права обіймати певні посади чи займатися певною діяльність за вчинення злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та при визначенні на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточного покарання ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

Очевидна арифметична помилка - це помилка у вчиненні результату підрахунку: пропущення цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки. Не є арифметичними помилками, а отже, не може бути виправлене в порядку, передбаченому цією статтею, застосування неправильних методик підрахунку, а так само застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.

Отже, судом можуть бути усунуті помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення.

Основною умовою виправлення описки є те, що при вирішенні цих питань суд не вправі змінювати сам зміст судового рішення.

Проте, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону та змінив зміст судовго рішення, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що тягне скасування ухвали суду першої інстанції від 17.05.2024 року.

З матеріалів кримінального провадження та оскарженого вироку вбачається, що ОСОБА_8 під час вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу у незаконному збройному формуванні держави-агресора, тому призначаючи додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, колегія суддів приходить до висновку про необхідність чіткого зазначення, що ОСОБА_8 позбавляється права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 15 років.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок суду в частині призначеного додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_8 скасувати, постановити новий вирок в цій частині.

Керуючисьст.ст. 404-409, 418-420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 15.05.2024 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України в частині призначення додаткового покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за

ч. 2 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності;

за ч. 7 ст. 111-1КК України у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років, та з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років, та з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

Строк покарання обчислювати з дати винесення цього вироку, тобто з 15 серпня 2024 року.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Скасувати ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 17 травня 2024 року, якою внесено виправлення в резолютивну частину вироку Дружківського міського суду Донецької області від 15 травня 2024 року стосовно ОСОБА_8 в частині встановлення строку додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк 12 (дванадцять) років.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4