ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/9868/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1567/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2024 року відносно ОСОБА_7 ,-

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 22.11.2021 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-17.04.2023 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 місяців арешту;

-30.01.2024 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна; відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2023 року у вигляді арешту строком 3 місяці, більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією особистого майна; відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова м. Харкова від 22.11.2021 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 1 місяць з конфіскацією особистого майна,

визнано винуватим за ч. 4 ст.186 Кримінального кодексу України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень зазначених у даному вироку і вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.01.2024 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією особистого майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 16 листопада 2023 року, коли він був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, зарахувавши йому в відбуття покарання час тримання його під вартою із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Як установив суд 16 листопада 2023 року приблизно о 13 годині 20 хвилин ОСОБА_7 знаходився на торгівельному майданчику ТОВ «Синтез-Приват» за адресою: м. Харків, буль. Грицевця, б. 2 біля магазину «Вікна Обрій», у приміщенні якого через вікно побачив ноутбук і в цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення.

Далі, ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану введеного в Україні Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), за допомогою цеглини, яка лежала на землі, розбив скло вікна вказаного магазину та проліз через нього, таким чином незаконно проник до приміщення вказаного магазину. Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, взяв зі столу ноутбук Lenovo В550 s/n СВ00070141 вартістю 2433 грн. 33 коп., що належать ОСОБА_9 . В цей час його помітила продавчиня із сусіднього магазину ОСОБА_10 , яка намагалась його зупинити. Проте, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його злочинні дії відкриті, бажаючи досягти свого злочинного наміру, тримаючи в руках ноутбук Lenovo В550 s/n СВ00070141, переліз через розбите вікно магазину та з місця вчинення злочину втік разом з викраденим майном, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В апеляційних скаргах захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 просять вирок суду змінити та призначити ОСОБА_7 менш суворе покарання із застосуванням положень ст. 69, 69-1 КК України.

В обґрунтування своєї вимоги зазначають, що судом першої інстанції не враховано у якості обставини що пом`якшує покарання ОСОБА_7 факт усунення заподіяної шкоди.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що у якості обставин, що пом`якшують покарання належить також врахувати наявність у нього на утриманні бабусі та його скрутне матеріальне становище.

Назване на думку обвинуваченого та захисника дають підстави для врахування цих обставин у якості таких, що пом`якшують покарання та відповідно для призначення покарання із застосування положень ст.. 69, 69-1 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти їх задоволення, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом положень ст.ст. 65, 66 КК України добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди може враховуватися судом при призначенні покарання як обставина, що його пом`якшує, або як обставина, що позитивно характеризує особу винуватого.

Для врахування цієї обставини слід зібрати докази, що підтверджують факт добровільного відшкодування (компенсації) завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (наприклад, заяви і розписки потерпілих, квитанції, інші фінансові документи), що долучаються до матеріалів кримінального провадження, а також у належній процесуальній формі зафіксувати як згоду винуватого на добровільне відшкодування такої шкоди, так і згоду потерпілого на відповідний спосіб її відшкодування.

Такою процесуальною формою може бути: усна заява, оформлена відповідним протоколом або зафіксована в журналі судового засідання та засвідчена підписом винуватого та потерпілого; письмова заява, що подається потерпілим, винуватим до органів, які здійснюють кримінальне провадження.

У кожному випадку повинні бути зібрані докази, що підтверджують факт добровільного відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди, які долучаються до матеріалів кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження потерпілим ОСОБА_9 викрадене майно отримано від слідчого (арк. 75).

Крім того, матеріали провадження містять заяву потерпілого ОСОБА_9 адресовану суду, згідно якої він просить розглядати кримінальне провадження за його відсутності, претензій до ОСОБА_7 не має, підтримує обвинувачення у відношенні ОСОБА_7 та просить призначити йому покарання на розсуд суду (арк. 24).

Таким чином колегія суддів констатує, що матеріали провадження не містять жодних даних про те, що за ініціативою обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілому відшкодовувалась шкода та усувалась заподіяна шкода.

Таким чином не визнання судом першої інстанції у якості обставини що пом`якшує покарання добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди є обґрунтованим.

Стосовно інших обставин які сторона захисту вважає такими, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , а саме скрутне матеріальне становище та наявність на утриманні бабусі похилого віку, то даті обставини матеріалами провадження не підтвердженні.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для призначення покарання ОСОБА_7 із застосуванням положень ст. 69, 69-1 ККУкраїни.

Всі інші обставини, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений та його захисник були відомі суду під час розгляду кримінального провадження та цілком враховані судом при призначенні йому покарання.

Інших обставин чи матеріалів, ніж ті з урахуванням яких суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, до апеляційного суду не надано.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли стати підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку, не встановлено.

Зважаючи на викладене апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а підстави для зміни чи скасування оскаржуваного вироку відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2024 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а особою, яка тримається під вартою в той же строк з для отримання копії судового рішення.

Головуючий - Судді: