н/п 1-кс/766/9120/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суд Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

володільця майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000381 від 02.11.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

04.11.2024 року прокурор через систему «Електронний суд» звернувся до слідчого суддів з клопотанням, якому просив: винести ухвалу про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення огляду місця події, що мало місце: на перехресті вул. Лавреньова та просп. Св. Кирила та Мефодія в м. Херсон. в ході якого вилучено: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 07.02.2024, на « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », що упаковані до сейф пакету НПУ №PSP1169269, який оклеєний липкою стрічкою та скріплені підписами учасників слідчої дії.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СД ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження №0000381 від 02.11.2024 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Так, до ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення про те, що в м. Херсон під час патрулювання Корабельного району на вулиці Лавреньова зупинили авто марки «Нісан» днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав документ посвідчення водія, яке має ознаки підробки.

У зв`язку з наведеним, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та вилучення речових доказів, які мають істотне значення для кримінального провадження було проведено огляд місця події в ході якого було вилучено:

-посвідчення водія посвідчення серії НОМЕР_1 від 07.02.2024, на « ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 », що упаковані до сейф пакету НПУ №PSP1169269, який оклеєний липкою стрічкою та скріплені підписами учасників слідчої дії.

02.11.2024 постановою дізнавача зазначені предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

На даний час у кримінальному провадженні, з метою встановлення обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення необхідно забезпечити збереження вилученого майна з метою використання вказаного тимчасово вилученого майна для забезпечення проведення ряду слідчих (розшукових) дій, в першу чергу огляду та судових експертиз, а тому виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Таким чином, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, враховуючи, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно зберегло на собі сліди злочину та відповідає критеріям ст. 98 КПК України, задля проведення відповідних експертиз, необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт, тимчасово вилученого майна матиме наслідком його повернення та зміни його конструктивних властивостей, що унеможливить встановлення істини у кримінальному провадженні

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Володілець майна в судовому засіданні пояснив, що замовив вилучене посвідчення на сайті МВС, сплатив гроші та отримав. Користувався ним протягом тривалого часу. Під час перевірки документів у зв`язку із неправильним паркуванням, патрульний його повідомив, що посвідчення має ознаки підробки. Це посвідчення в нього вилучили, заперечень щодо накладення арешту на документ він не має.

Заслухавши пояснення володільця майна, вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СД ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження №0000381 від 02.11.2024 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Так, до ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення про те, що в м. Херсон під час патрулювання Корабельного району на вулиці Лавреньова зупинили авто марки «Нісан» днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав документ посвідчення водія, яке має ознаки підробки.

02.11.2024 року проведено огляд місця події в ході якого було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 07.02.2024, на « ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 », що упаковане до сейф пакету НПУ №PSP1169269, який оклеєний липкою стрічкою та скріплені підписами учасників слідчої дії.

02.11.2024 року постановою дізнавача зазначене посвідчення визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а не накладення арешту може призвести до його знищення, псування, приховування, відчуження, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони користування та розпоряджання ним.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події на перехресті вул. Лавреньова та просп. Св. Кирила та Мефодія в м. Херсон, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 07.02.2024, на « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », що упаковане до сейф пакету НПУ №PSP1169269, шляхом заборони користування та розпоряджання вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1