Справа № 185/6347/24
Провадження № 1-кп/185/910/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в умовах дії воєнного стану в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000322 від 31 травня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Республіці Вірменія, громадянина України, який має незакінчену вищу освіту, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є самозайнятою особою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

за участі:

прокурорів ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ), ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ),

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ),

захисника ОСОБА_7 , (в режимі ВКЗ),

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2014 року в м. Луганськ під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених на цей час представників влади рф та зс рф створено незаконне збройне формування держави-агресора т.зв. «луганська народна республіка» (далі - «лнр»). Координація діяльності цього незаконного збройного формування, як і її фінансове, матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється невстановленими на цей час представниками влади та зс рф, окремими іноземними громадянами, а також окремими суб`єктами господарської діяльності та громадянами України, лояльно налаштованими до ідей та діяльності т.зв. «лнр».

Вказане незаконне збройне формування держави-агресора має: конкретних лідерів, які підтримують між собою тісні взаємозв`язки; чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичною та силового блоків, керівники яких підпорядковуються лідерам організацій; а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з єдиним планом спільних злочинних дій.

Одним із основних завдань учасників вказаного незаконного формування є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вплив на прийняття рішень, вчинення та не вчинення дій органами державної влади України, шляхом застосування зброї, вчинення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

З квітня 2014 року учасники незаконного збройного формування держави-агресора т.зв. «лнр», реалізуючи злочинний умисел представників влади рф і зс рф щодо досягнення зазначених завдань, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади і місцевого самоврядування, зокрема щодо визнання легітимності діяльності т.зв. «лнр» та влади її керівників, здійснюють захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів інфраструктури на території Луганської області, акти застосування збройної сили проти держави України, чинять збройний опір військовослужбовцям Збройних Сил України та правоохоронним органам України, задіяним у відновленні територіальної цілісності України та забезпеченні правопорядку, вчиняються інші злочини.

Як наслідок, частина території Луганської області опинилась під контролем представників незаконного збройного формування «ЛНР» та відповідно до постанови Верховної Ради України № 254-VIIIвід 17 березня 2015 року«Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», постановою Верховної Ради України № 252- VIIIвід 17 березня 2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Закону України від 18 січня 2018 року «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» набула статусу тимчасово окупованої території.

Чисельні злочини, вчинені представниками незаконного збройного формування т.зв. «лнр» або за їх участі знайшли своє відображення у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання т.зв. «лнр» незаконним збройним формуванням. Зокрема, у Зверненні ВРУ до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї МАТО, Парламентської Асамблеї ОБОЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за № 129-VIII, та Зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою ВРУ від 14 січня 2015 року за № 106-VIII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого російською федерацією міжнародного тероризму» від 22 липня 2014 року за № 1597- VII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії російської федерації та подолання її наслідків» від 21 квітня 2015 року за № 337-VIII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22 липня 2014 року за № 1596-VII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками незаконних збройних формуванням «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 04 лютого 2015 року за № 145- VIII.

Факт створення т.зв. «лнр» за підтримки та під контролем російської федерації визнано Резолюцією ПАРЕ від 12 жовтня 2016 року. При цьому в Резолюції зазначено, що т.зв. «лнр» та всі її «установи» не мають будь-якої легітимності у відповідності з українським або міжнародним правом,

Надалі, 24 лютого 2022 року, президент рф оголосив початок так званої спеціальної військової операції. Після цього близько четвертої години ранку того ж дня зс рф, інші збройні формування рф та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку рф, Республіки Білорусь та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України.

З того моменту сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.

На підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України (№ 133/2022 від 14 березня 2022 року, №259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, № 58/2023 від 06 лютого 2023 року, № 254/2023 від 01 травня 2023 року, № 451/2023 від 26 липня 2023 року, № 734/2023 від 06 листопада 2023 року, № 49/2024 від 05 лютого 2024 року, № 271/2024 від 06 травня 2024 року) із затвердженням відповідними Законами України.

У квітні 2024 року, більш точну дату встановити не виявилось за можливе, але не пізніше 22 квітня 2024 року, у громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, направлений на добровільну участь в збройному формуванні держави-агресора.

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на добровільну участь в збройному формуванні держави-агресора, ОСОБА_3 , перебуваючи на території м. Балашиха, Московської області РФ, надав добровільну згоду на призначення його на посаду в збройному формуванні держави-агресора - 12-му танковому полку російських окупаційних військ (в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 ).

Надалі, 22 квітня 2024 року, ОСОБА_3 , перебуваючи у військоматі АДРЕСА_3 , підписав контракт про проходження військової служби в Збройних силах РФ та останнього призначено на посаду командира відділення 12-го танкового полку російських окупаційних військ (в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 ).

У травні 2024 року, більш точну дату встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_3 , який перебуваючи на посаді командира відділення НОМЕР_2 танкового полку збройних сил рф (в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 ) переміщено на навчання у АДРЕСА_4 , де останній у складі вказаного збройного формування держави-агресора проходив навчання з ведення бою.

23 травня 2024 року ОСОБА_3 передислокувано в район с. М`ясожарівки, Луганської області (точне місце дислокації не виявилося за можливе), де він, перебуваючи на посаді командира відділення 12 танкового полку збройних сил рф (в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 ), облаштував вогневі позиції, здійснював чергування та вчиняв обстріли позицій Збройних Сил України.

Надалі, 24 травня 2024 року ОСОБА_3 , прибувши на бойові позиції до лісового масиву біля с. М`ясожарівки, Луганської області, діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи на посаді командира відділення 12 танкового полку збройних сил рф (в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 ), приймаючи участь у бойових діях проти Збройних Сил України на боці ворога російської федерації, отримав від невстановлених осіб наказ закріпитися на бойових позиціях зс рф біля АДРЕСА_5 , де в той же день, під час виконання вказаного наказу злочинна діяльність останнього припинена військовослужбовцями Збройних Сил України та останнього взято в полон.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 7ст. 111-1 КК України, як добровільна участь громадянина України в збройних формуваннях держави-агресора.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повність та суду показав, що він є громадянином України, а проживає в російській федерації і у нього закінчився строк дії закордонного паспорту. Його направили до військомату, де направили до м. Балашиха, де він уклав контракт на проходження служби у збройні сили російської федерації на 12 місяців. Після чого, його направили у м. Наро-Фомінськ у 12 танковий полк. Там він подав документи на російське громадянство. Він перебував у військовій частині НОМЕР_1 два тижні. Потім їх повезли у Луганську область у смт. Білолуцьк у військове розпорядження, де вони 8 днів ходили на полігон. Потім їх на автомобілі відвезли в лісок, де вони отримали гранати та гранатомет, і вночі біля 03.20 години вони видвинулися в ліс ОСОБА_8 . З цього лісі біля 13.30 години вони видвинулися до лісопосадки. Не доїхавши до лісопосадки, їх обстріляли. Потім його поранили і він потрапив у полон Збройних Сил України, де йому надали медичну допомогу. До цього він військову службу не проходив. Контракт він підписав 22 квітня 2024 року. У нього був позивний « ОСОБА_9 ». У нього був автомат «Калашникова» з набоями 5,45 мм. Коли пішла стрільба, він також стріляв в тому напрямку. Насилля до нього не застосовували. Йому надали медичну допомогу. Він вважав, що він буде служити в штабі. В полон він здався добровільно, так як зброю викинув. Вважає, що це його дурість стосовно вчиненого. Розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, і дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 7ст. 111-1 КК України, як добровільна участь громадянина України в збройних формуваннях держави-агресора.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

За місцем утримання обвинувачений характеризується задовільно /а.к.п. 95/, раніше не судимий /а.к.п. 91/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /а.к.п. 93/.

На підставі ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України в період встановленого в Україні воєнного стану, вину визнав, раніше не судимий, з урахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органахчи органах, що надають публічні послуги, з конфіскацією всього належного йому майна, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має, так, як останній має статус військовополоненого.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі процесуальних витрат та речових доказів не має.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органах чи органах, що надають публічні послуги строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1