ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1213/24
Провадження № 1-кс/483/240/2024
УХВАЛА

Іменем України

21 листопада 2024 року м. Очаків

Слідча суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача СД ВП № 7 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А :

20 листопада 2024 року дізнавач СД ВП № 7 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївській області з клопотанням, погодженим з прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна.

Своє клопотання дізнавач обґрунтував тим, що СД ВП № 7 МРУП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 від 18 вересня 2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 17 вересня 2024 року близько о 19 год. 00 хв., маючи умисел на незаконне зайняття рибним промислом, без наявності законного дозволу на вилов водних біоресурсів, з корисливих мотивів, з метою незаконного вилову для власних потреб, повністю розуміючи та усвідомлюючи караність за це, взявши з собою завчасно підготовлене знаряддя лову, а саме ліскову сітку у кількості 1 од., довжиною 100 м., висота 1,2 м., вічко 20 мм., для вилову водних біоресурсів, що представляє собою заборонене знаряддя лову, направився до узбережжя Березанського лиману поблизу с. Осетрівка, Чорноморської ТГ, Миколаївського району Миколаївської області.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне зайняття рибним промислом, без наявності законного дозволу на вилов водних біоресурсів, ОСОБА_5 17 вересня 2024 року близько 19 год. 30 хв., перебуваючи на узбережжі Березанського лиману поблизу с. Осетрівка, Чорноморської ТГ, Миколаївського району Миколаївської області, вбрід в акваторії Березанського лиману встановив одну завчасно підготовлену ліскову сітку, яка представляє собою заборонене знаряддя лову.

Продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне зайняття рибним промислом з корисливих мотивів, без наявності законного дозволу на вилов водних біоресурсів, з метою незаконного вилову риби для власних потреб, ОСОБА_5 17 вересня 2024 року приблизно о 21 год. 25 хв., використовуючи заборонені знаряддя лову, а саме ліскову сітку у кількості 1 од. з наступними параметрами: довжиною 100 м., висота 1,2 м., вічко 20 мм., виловив з акваторії Березанського лиману, водні біоресурси, а саме рибу видів Ссудак звичайний 93 особини, кефаль (лобань) 67 особин, бичок-зеленчак 13 особин, тараня 10 особин.

Таким чином, ОСОБА_5 здійснив вилов водних біоресурсів з використанням забороненого знаряддя лову: сітки ліскової, у кількості 1 од. (з наступними параметрами: довжиною 100 м., висота 1,2 м., вічко 20 мм.), не маючи дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), чим порушив розділ IV пункт 1 підпункт 1 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 за №700, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 16 листопада 2022 року за №1412/38748.

Розмір збитку, що завданий рибному господарству України внаслідок незаконного вилову ОСОБА_5 живих водних біоресурсів, а саме риби видів судак звичайний 93 особини, кефаль (лобань) 67 особин, бичок-зеленчак 13 особин, тараня 10 особин становить 495 тис. 992 грн (відповідно до Постанови КМУ від 29.09.2023р. за № 1042 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів».

Вилов вказаних водних біоресурсів неминуче вплине на якість відтворення популяції зазначених видів водних біоресурсів у Березанському лимані, що вказує на істотність шкоди, завданої рибним запасам України.

Так, серед ознак істотної шкоди, згідно п.12 Постанову Пленуму Верховного суду України від 10.12.2004 за №17, для визначення ступеню шкоди, заподіяної внаслідок порушення чинного природоохоронного законодавства ОСОБА_5 необхідно застосовувати наступне: «добування великої кількості риби».

Отже, внаслідок незаконного видобування і знищення водних біоресурсів, а саме риби видів судак звичайний 93 особини, кефаль (Лобань) 67 особин, бичок-зеленчак 13 особин, тарань 10 особин, заподіяно шкоду рибним запасам на загальну суму 495 992 гривні.

14 листопада 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 249 КК України, тобто у незаконному зайнятті рибним промислом, яким заподіяно істотну шкоду.

В ході досудового розслідування встановлено, що внаслідок незаконного вилову риби ОСОБА_5 заподіяно шкоди державі на загальну суму 495 992 грн.

Крім того, Управлінням Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області (Миколаївський рибоохоронний патруль) у зазначеному кримінальному провадженні у порядку ст. 128 КПК України пред`явлено позовну заяву про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення правопорушення на загальну суму 495 992 грн.

Посилаючись на те, що належне на праві приватної власності ОСОБА_5 майно може бути джерелом відшкодування шкоди, завданої у кримінальному провадженні, дізнавач просив накласти на нього арешт.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, та накласти арешт на майно шляхом заборони його відчуження.

Власник майна у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши долучені до клопотання документи, слідча суддя дійшла такого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СД ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 від 18 вересня 2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

14 листопада 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 249 КК України, тобто у незаконному зайнятті рибним промислом, яким заподіяно істотну шкоду.

Управлінням Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області (Миколаївський рибоохоронний патруль) у зазначеному кримінальному провадженні у порядку ст. 128 КПК України пред`явлено позовну заяву про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення правопорушення на загальну суму 495 992 грн.

ОСОБА_5 на праві приватної власності належать: автомобіль марки CHEVROLET LACETTI, номерний знак НОМЕР_1 № кузова: НОМЕР_2 ; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Розглядаючи в порядку ст.ст. 170-173 КПК України клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на положення ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, дізнавач посилається на необхідність накладення арешту на майно підозрюваного з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні на суму 495 992 грн 49 коп.

Таким чином, дізнавачем доведено існування ризиків, визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України, та достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, а також обґрунтовано мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.

З врахуванням викладеного, а також того, що дізнавачем доведено необхідність забезпечення заявленого позову у кримінальному провадженні шляхом накладення арешту на майно підозрюваного, слідча суддя дійшла висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-174, 372, 376 КПК України,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання дізнавача СД ВП № 7 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом заборони його відчуження, а саме:

- автомобіль марки CHEVROLET LACETTI, номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, № кузова: НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (ІНН НОМЕР_3 );

- належну ОСОБА_5 (ІНН НОМЕР_3 ) частку у праві власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

- належну ОСОБА_5 (ІНН НОМЕР_3 ) частку у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ,

з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої у кримінальному провадженні № 0000045 від 18 вересня 2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідча суддя: