Справа № 182/5591/24
Провадження № 1-кп/0182/1142/2024
У Х В А Л А

Іменем України

02.12.2024 року м. Нікополь

Нікопольського міськрайонного суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000534 від 25 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження №0000534 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України і ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 12 грудня 2024 року. Обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строк дії якого скінчився 15.11.2024 р.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 на час судового розгляду справи, але не більше 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років. Він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання та настання для нього, передбачених законом обмежень їх прав і свобод, в зв`язку з чим, існує ризик його переховування від суду. Враховуючи, що стосовно обвинуваченого в провадженні суду перебувають інші кримінальні провадження за вчинення аналогічних корисливих злочинів, що вказую на наявність ризику вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень. Крім того, на думку прокурора, обвинувачений, перебуваючи на волі може впливати на свідків у кримінальному провадженні, які не допитані в судовому засіданні.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими належним чином і надали заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутність.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просили обрати стосовно обвинуваченого домашній арешт за місцем проживання його матері за адресою АДРЕСА_1 , де з його слів матір проживає одна та їй необхідна допомога в зв`язку тим, що в неї пошкоджене житло від обстрілів.

Обвинувачений ОСОБА_4 покладався на розсуд суду.

Заслухавши доводи прокурора, сторони захисту, дослідивши наявні матеріали провадження, вважаю, що клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на особисту свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є не лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, на які в даному випадку вказав прокурор. При вирішенні питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, вчинених з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб. За інкриміновані кримінальні правопорушення у разі доведеності провини, обвинуваченому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що є свідомим для нього і в подальшому може спонукати його до переховування від суду.

Зазначений висновок узгоджується і з позицією Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під вартою, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства (наприклад, рішення «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» та інш.).

ОСОБА_3 , перебуваючи на реабілітації за місцем проживання, вчинив ряд корисливих злочинів. Жодна особа до тепер не виявила бажання, поручитися за його процесуальну поведінку, в тому числі і рідні не зверталися до суду з відповідним клопотанням. На думку суду, на даний час обґрунтовано існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, в яких він обвинувачується, оскільки на розгляді в Нікопольському міськрайонному суді перебувають інші кримінальні провадження за його обвинуваченням у вчиненні аналогічних корисливих злочинів. Тому, заявлений ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є доведеним. До того ж, він працював водієм військової частини і під час дії воєнного стану може легко змінити місце перебування аби уникнути кримінальної відповідальності. Цивільна дружина і неповнолітні діти обвинуваченого проживають за кордоном і не перебувають на даний час на утриманні обвинуваченого. Суд враховує ту обставину, що саме ОСОБА_3 був організатором інкримінованих злочинів, залучив свого товариша, використовував власний автомобіль і викрадені речі зберігав за місцем свого проживання, де просить обрати домашній арешт. На думку суду на даній стадії судового розгляду є фактично недоцільним змінювати запобіжний захід стосовно обвинуваченого. А враховуючи викладене, слід відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Раніше ухвалою слідчого судді визначено обвинуваченому заставу як альтернативний запобіжний захід у мінімальному розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. Підстави для зміни розміру застави на теперішній час відсутні.

Керуючись ч.1 ст.333 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк судового розгляду, але не більше 60 днів, а саме до 30 січня 2025 року.

Визначити для обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави, у сумі кратній 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду протягом стоку дії ухвали. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається особою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну;

Термін дії обов`язків, покладених на обвинуваченого у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

В задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ДУВП 4 і для вручення обвинуваченому ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 03 грудня 2024 року о 14 годині 30 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1