ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

03 грудня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), в рамках кримінального провадження № 0000093 внесеного до ЄРДР 26.04.2024, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 26.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого продовжено до 07.02.2025 включно.

Пунктом 3 зазначеного Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 виїзд чоловіків призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, за деякими виключеннями, не дозволяється.

Згідно вимог ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані , окрім інших категорій, зазначені в п. 2 - визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії); та в п. 9 - зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.

Установлено, що в квітні 2024 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, громадянка України ОСОБА_4 повідомила про наявність у неї можливості переправлення за грошову винагороду через державний кордон України осіб, які тимчасово обмежені у праві на виїзд за кордон на період воєнного стану, у тому числі переправлення військовозобов`язаного громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після цього, 26.07.2024 ОСОБА_4 перебуваючи у салоні власного автомобіля марки «Мазда СХ-5» д.н.з. НОМЕР_2 , під час особистої зустрічі на території м. Вінниці, із військовозобов`язаним ОСОБА_5 , повідомила останньому про можливість його переправлення через державний кордон України, за грошові кошти в сумі 20 000 доларів США, що еквівалентно 823 954 гривні, згідно офіційного курсу. Під час вказаної розмови ОСОБА_4 повідомила обставини та умови за яких можливе таке переправлення, у тому числі вказала, що після отримання всієї суми грошових коштів від ОСОБА_5 , вона використовуючи власні особисті зв`язки, допоможе оформити останньому другу групу інвалідності у органах медико-соціальної експертної комісії Вінницької області, яка у подальшому надасть йому можливість виключитись з військового обліку у відповідному РТЦК та СП, та як наслідок забезпечить йому право на безперешкодний виїзд за межі території України.

При цьому, ОСОБА_4 усвідомлювала, що ОСОБА_5 за станом свого здоров`я, не має правових підстав для отримання другої групи інвалідності.

У подальшому, 05.11.2024 ОСОБА_4 перебуваючи у салоні власного автомобіля марки «Мазда СХ-5» д.н.з. НОМЕР_2 , під час особистої зустрічі на території м. Вінниці, із військовозобов`язаним ОСОБА_5 , повідомила останньому, про настання обставин, які унеможливлюють оформити йому другу групу інвалідності, у органах медико-соціальної експертної комісії Вінницької області, внаслідок прийняття рішення щодо їх ліквідування, з причин не залежних від її волі.

У той же час, 05.11.2024 ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_5 про можливість в інший спосіб здійснити його переправлення через державний кордон України, за грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, що еквівалентно 413 954 гривні згідно офіційного курсу НБУ.

Так, під час вказаної розмови ОСОБА_4 повідомила обставини та умови за яких можливе таке переправлення, у тому числі вказала, що після отримання всієї суми грошових коштів від ОСОБА_5 , вона використовуючи власні особисті зв`язки, допоможе оформити матері ОСОБА_5 , із якою вона не знайома та ніколи не бачилася, висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я Вінницької області, що його матір потребує постійного догляду. Після отримання вказаного висновку, ОСОБА_5 зможе отримати у відповідному РТЦК та СП відстрочку від призову на термін до одного року, так як він буде здійснювти постійний догляд за своєю матір`ю, яка буде відноситися до осіб, зазначених у пункті 9 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та як наслідок забезпечить йому право на безперешкодний виїзд за межі території України. На вказану пропозицію ОСОБА_5 погодився та домовився про наступну зустріч із ОСОБА_4 для передачі їй усієї обумовленої суми грошових коштів.

Після цього, ОСОБА_4 29.11.2024 приблизно о 11.10 годині на виконання попередньої домовленості зустрілася поблизу будівлі №21 по вул. 600-річчя у м. Вінниці із ОСОБА_5 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, з яким додатково обговорила умови та спосіб його незаконного переправлення через державний кордон України, та з корисливих мотивів для себе отримала від нього обумовлені нею грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, що еквівалентно 413 954 гривні згідно офіційного курсу НБУ, після чого ОСОБА_4 затримали працівники правоохоронного органу

З огляду на викладене ОСОБА_4 не змогла довести умисел та вчинити всі дії, спрямовані на незаконне переправлення ОСОБА_5 , через державний кордон України до кінця, через причини, що не залежали від її волі.

З урахування викладеного ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у незакінченому замаху на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене з корисливих мотивів.

ОСОБА_4 29.11.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, тобто вона підозрюється у вчинені тяжкого злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, з конфіскацією майна

ОСОБА_4 29.11.2024 затримано у відповідності до аб. 10 ч. 1 ст. 615, ст. 208 КПК України, так як виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива її втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, безпосередньо під час вчинення кримінального правопорушення.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що на праві власності за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстровані наступні об`єкти нерухомого майна:

квартира, загальною площею (кв.м): 75,9, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку набуте 25.06.2019;

квартира, загальною площею (кв.м): 40,4, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку набуте 25.06.2019;

квартира, загальною площею (кв.м): 33,7, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на яку набуте 02.02.2009.

Санкція статі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладені арешту на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_4 .

З урахування викладеного, в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з метою забезпечення конфіскації даного майна, а саме у накладені арешту на наступні об`єкти нерухомого майна:

квартира, загальною площею (кв.м): 75,9, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку набуте 25.06.2019;

квартира, загальною площею (кв.м): 40,4, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку набуте 25.06.2019;

квартира, загальною площею (кв.м): 33,7, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на яку набуте 02.02.2009.

У зв`язку з тим, що вище вказане майно підозрюваного не вилучене, вважаю за доцільне розгляд даного клопотання про накладення арешту на нього, провести без повідомлення підозрюваної ОСОБА_4 , з метою запобігання спроб останнього, чи третіх осіб від імені підозрюваного, відчужити вказане майно до моменту його фактично арешту у відповідному державному органі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 40, 131-132, 170-172 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що майно належить підозрюваній ОСОБА_4 , а санкція статті по якій останній повідомлено про підозру, передбачає конфіскацію майна, тому, з метою унеможливлення подальшого відчуження підозрюваною майна на час досудового розслідування та судового розгляду, а також з метою забезпечення відшкодування завданої кримінальним правопорушення шкоди та забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно підозрюваного, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), в рамках кримінального провадження № 0000093 внесеного до ЄРДР 26.04.2024, з позбавленням права на його відчуження та розпорядження, а саме:

квартира, загальною площею (кв.м): 75,9, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку набуте 25.06.2019;

квартира, загальною площею (кв.м): 40,4, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку набуте 25.06.2019;

квартира, загальною площею (кв.м): 33,7, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на яку набуте 02.02.2009.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_6