Справа № 565/1856/24
Провадження № 1-кп/565/176/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

- прокурора - ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

- захисника - ОСОБА_5 ,

- потерпілої- ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 06.05.2024 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовськ Рівненської області, розлученого, з вищою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,- на підставі угоди про визнання винуватості,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 06.07.2024 приблизно о 10 год. 00 хв. перебуваючи на прилеглій території до багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, зокрема, постановами Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27.02.2024 у справі № 565/265/24, та від 04.03.2024 у справі № 565/35/24 за вчинення 11.02.2024 та 13.02.2024 домашнього насильства відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, спрямованим на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив систематичне психологічне насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме: словесно ображав нецензурними висловлюваннями, погрожував фізичною розправою, голосно стукав у вхідні двері квартири за місцем проживання потерпілої, та за допомогою знайденого каменю шляхом розбиття, пошкодив склопакети 2-х (двох) металопластикових вікон у квартирі АДРЕСА_4 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 , таким чином спричинив останній психологічні страждання та погіршення якості життя потерпілої особи.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у домашньому насильстві, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

28.08.2024 року між прокурором Вараської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у даному кримінальному провадженні була укладена угода про визнання винуватості. Вказана угода була надіслана до суду разом з обвинувальним актом.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ст.126-1 КК України. Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.126-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України та обмежувальних заходів, передбачених ст..91-1 КК України.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України і КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання, у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просить угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості, просила її затвердити. Пояснила, що надала згоду прокурору на укладення угоди з обвинуваченим ОСОБА_4 та умови угоди відповідають її інтересам.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думку прокурора обвинуваченого, його захисника, приходить до наступного висновку.

Як відомо із змісту статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У відповідності до статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 підтвердила, що надала згоду прокурору на укладення угоди з ОСОБА_4 .

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, віднесене кримінальним законом до нетяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана інтересам окремих осіб, тому угода не суперечить вимогам закону.

Свою винуватість у вчиненому кримінального правопорушення обвинувачений визнав беззастережно, щиро розкаявся, та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

ОСОБА_4 погодився із прокурором на призначення йому покарання за ст.126-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України та обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України.

При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.ст. 66,67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація ст.126-1 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100,368-371,374,474-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 серпня 2024 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальні заходи, передбачені ст.91-1 КК України строком на два місяці:

- заборонити перебувати за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 за адресою: мкр- АДРЕСА_1 ;

- заборонити листування, телефонні переговори, інші контакти через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб з ОСОБА_6 ;

- направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників.

Речовий доказ: фрагмент бетону (камінь), який було вилучено та упаковано до сейф-пакету "Національна поліція України" № PSP1233134 - знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1