Справа № 214/9429/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001321 від 15.10.2024, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-06.03.2024 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладанням відповідних обов`язків,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, введено військовий стан на всій території України, який неодноразово продовжувався, а саме: Указом Президента України за №469/2024 від 23.07.2024, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» за №3684-IX від 23.07.2024, з 05:30 год. 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

09.10.2024 приблизно о 16:00 год. ОСОБА_4 , в період дії воєнного стану, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи заздалегідь виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), зловживаючи довірою присутнього на місці події потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під приводом необхідності зателефонувати попросив у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Motorola», моделі «E7 power», синього кольору, об`ємом пам`яті 4/64 GB, 1ІМЕІ НОМЕР_2 , 2ІМЕІ НОМЕР_3 , p/n НОМЕР_4 , в дійсності не маючи намірів на його повернення та переслідуючи за мету заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 під надуманим приводом.

Після чого, ОСОБА_4 , діючи на досягнення злочинного наміру, направленого на відкрите викрадення чужого майна, а саме: вищевказаного мобільного телефону, належного ОСОБА_6 , заздалегідь не збираючись повертати вказане майно, з метою доведення злочинного умислу до кінця, утримуючи в руках мобільний телефон марки «Motorola», моделі «E7 power», синього кольору, об`ємом пам`яті 4/64 GB, 1ІМЕІ НОМЕР_2 , 2ІМЕІ НОМЕР_3 , p/n НОМЕР_4 , вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 17.10.2024 за №3638 становить 3 083,75 грн., незважаючи на заклики потерпілого ОСОБА_6 припинити протиправні дії, втік з місця вчинення кримінального правопорушення, таким чином обернувши відкрито викрадене майно на свою користь та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 3 083,75 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч.4 ст.186 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

25 жовтня 2024 року між прокурором ОСОБА_3 , за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_6 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав за обставин, викладених в обвинувальному акті та підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Також пояснив, що він цілком розуміє характер пред`явленого йому обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згодний з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні даної угоди.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому

ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак, надав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, в якій вказав, що не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором, за його письмової згоди, та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з наступних підстав.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, за умови надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 25 жовтня 2024 року, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.4 ст.186 КК України, щодо узгодженого покарання за ч.4 ст.186 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2024 року, остаточно призначити до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років та 1 (один) місяць.

Крім того, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473, ст.476 КПК України.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам ст.472 КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.186 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесене до тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана інтересам потерпілого ОСОБА_6 яким надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, враховуючи, що міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.4 ст.186 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.

При призначенні покарання, визначеного угодою про визнання винуватості від 25 жовтня 2024 року суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, визначається повне визнання вини та щире каяття.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особистість обвинуваченого, який раніше судимий (т.2 а.с.44-45), до лікаря-психіатра не звертався (т.2 а.с.49), однак неодноразово звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога, останній раз з 07.05.2024 до 14.05.2024 з приводу психічних та поведінкових розладів, внаслідок вживання декількох психоактивних речовин, синдром залежності (т.2 а.с.50), не одружений, за місцем проживання характеризується нейтрально (т.2 а.с.51).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч.4 ст.186 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2024 року, остаточно призначити до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років та 1 (один) місяць.

Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту затримання, тобто 25 жовтня 2024 року (т.2 а.с.77).

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання, призначеного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення з 25 жовтня 2024 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Потерпілим ОСОБА_6 цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням шкоди в порядку цивільного судочинства.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23 грудня 2024 року (т.2 а.с.76).

Керуючись ч.1 ст.71, ч.4 ст.185 КК України, ст.ст.368-371, 373-374, 468-477 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 25 жовтня 2024 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_6 на укладання угоди від 25 жовтня 2024 року, та обвинуваченим ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001321 від 15.10.2024 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25 жовтня 2024 року покарання за ч.4 ст.186 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2024 року, остаточно призначити до відбуття покарання у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту затримання, тобто з 25 жовтня 2024 року (т.2 а.с.77).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання, призначеного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення з 25 жовтня 2024 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Матеріали кримінального провадження за №0001321 від 15.10.2024, залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №214/9429/24 провадження №1-кп/214/1045/24.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1