провадження №1-кп/947/879/24
У Х В А Л А

14 серпня 2024 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0000808 від 01.12.2023 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

1. Зміст клопотання.

У провадженні Київського районного суду міста Одеси знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2. ст.121, ч.2 ст.125 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

14.08.2024 року в судовому засіданні, прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування якого, прокурор зокрема зазначив, що ОСОБА_3 зокрема обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Ухвалою суду від 19.06.2024 року обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які є актуальними і до тепер: зокрема, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у причетності до вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді від 7 до 10 років позбавлення волі, не має стійких соціальних зв`язків (не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не працює); судовий розгляд на теперішній час не завершено, що може спонукати останнього, якщо він буде перебувати на волі, з метою уникнення суворої кримінальної відповідальності за скоєне вчиняти дії, спрямовані на переховування від судового органу, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також вже розпочаті, а також незаконно впливати на потерпілого і свідків.

Вказував, що з метою запобігання вказаним ризикам, враховуючи вік та відсутність тяжких хронічних захворювань для забезпечення, покладених на ОСОБА_3 процесуальних обов`язків менш суворий запобіжний захід не достатній.

Посилаючись на викладене, керуючись зокрема ст.ст.131, 132, 176 - 178, 183, 184, 194, 314, 315 КПК України, просив суд: продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб без визначення розміру застави в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

2. Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений та захисник проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, у його задоволенні просили відмовити. Захисник зокрема зазначив, що ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України прокурором не доведені. Уточнив, що ризики переховуватися від суду та впливати на свідків взагалі не доведені, а ризик спотворити докази та залишити території країни є малоймовірним. Вважав, що до нього можна застосувати цілодобовий домашній арешт.

Потерпілий також вважав, що сина можна помістити під домашній арешт. Проти продовження строку тримання під вартою заперечував.

3. Висновки суду.

Суд, заслухавши клопотання, дослідивши додані до нього документи та вислухавши думки учасників кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 01.12.2023 року, до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, який в подальшому, ухвалою суду було продовжено до 17.08.2024 року.

Під час продовження вказаного запобіжного заходу, судом були враховані ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до змісту ч.3 ст.199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд погоджується, що на сьогоднішній день, ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати та не зменшилися, а саме:

-) щодо п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Отже, на думку суду існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

-) щодо п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки потерпілим є батько обвинуваченого, який одночасно також є й безпосереднім свідком події кримінального правопорушення, а тому суд вважає, що існує ризик того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого з метою зміни показань під час судового розгляду.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, суд робить висновок, що існування обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину у сукупності з існуючими ризиками, передбаченими п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України не дозоляють суду змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого та є достатньою підставою для продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання зазначеному ризику.

На думку суду, тривалість застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у співвідношенні із пред`явленим обвинуваченням та можливою мірою покарання, на даний час не виходить за межі розумного строку тримання обвинуваченого під вартою, а кореспондується з характером суспільного інтересу, який існує у випадку протидії вчиненню кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 199, 331, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

2. Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 жовтня 2024 року включно.

3. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі на неї апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1