УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року, слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , представників власників майна, адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, вилучене у кримінальному провадженні № 0000211 від 10.05.2024, за підозрою громадян України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання слідчого, погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, у рамках цього провадження, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) за наявності передумов визначених ст.ст. 132, 170 цього Кодексу.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням Головного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000211 від 10.05.2024, за підозрою громадян України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 лютого 2022 року президент російської федерації направив до ради федерації звернення про використання збройних формувань російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволено.

Приблизно о 5 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року президент російської федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України та віддав відповідний наказ підрозділам збройних формувань рф про вторгнення на територію суверенної України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаних наказів, військовослужбовці зф рф, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі Чернігівської селищної територіальної громади Бердянського району Запорізької області.

Так з метою відсічі військовій агресії, Указом Президента України ОСОБА_10 № 64/2022 від 24.02.2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, дія якого продовжена на даний час.

Разом з тим, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 являючись громадянами України, у невстановлений час, але не пізніше травня 2023 року, достеменно знаючи, що російська федерація здійснила збройну агресію проти України, а також той факт, що у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022 та Постанови Правління Національного банку України №18 від 24.02.2022, з російською федерацією заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків, а в Україні діє правовий режим воєнного стану, розуміючи, що подальше ведення господарської діяльності ООО «ЗЕРН» на території держави-агресора з підприємствами-резидентами російської федерації являється протиправним, маючи на меті продовжити отримувати прибуток, прийняли добровільне рішення про надання допомоги (здійснювати пособництво) представникам держави-агресора шляхом організації процесу постачання (передачі) активів підприємством-резидентом держави-агресора, а саме ООО «ЗЕРН», яке в свою чергу має фінансово-господарські відносини з підприємствами приватного та державного сектору економіки російської федерації, а також сплачуючи платежі в бюджетну систему держави-агресора.

Реалізуючи свій злочинний умисел, громадяни України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, усвідомлюючи, що для доведення свого злочинного наміру та настання суспільно небезпечних наслідків останнім потрібен повноцінний контроль над фінансово-господарською діяльністю ООО «ЗЕРН».

З метою створення умов, для добровільного збору та передачі активів у вигляді грошових коштів (у тому числі сплати податкових та митних платежів) та товарно-матеріальних цінностей отриманих за рахунок організованої фінансово-господарської діяльності ООО «ЗЕРН» на території держави-агресора, громадяни України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, залучилися підтримкою силових структур країни агресора в тому числі фсб рф, які в свою чергу надали відповідних юристів зі свого боку, які допомагали врегульовувати питання в межах російського законодавства та судовій системі. В свою чергу, ОСОБА_11 перебував на територію рф безпосередньо вів спілкування з представниками силових структур країни агресора в тому числі фсб рф та юристами, які допомагали врегульовувати питання в межах російського законодавства звітуючи та погоджуючи всі дії з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В подальшому, підшукавши підходящу особу, яка була повністю підконтрольна злочинній групі, за результатами проведених загальних зборів учасників ООО «ЗЕРН» 04.05.2023 призначено громадянина російської федерації ОСОБА_12 ( НОМЕР_1 ) генеральним директором вказаного суб`єкта підприємницької діяльності.

Так, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, в період з 01.05.2023 по 31.12.2023 громадяни України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 мали умисел щодо добровільного збору та передачі активів у вигляді грошових коштів (у тому числі сплати податкових та митних платежів) та товарно-матеріальних цінностей отриманих за рахунок організованої фінансово-господарської діяльності ООО «ЗЕРН» на території держави-агресора та подальшого їх використання при здійсненні підприємницької діяльності на території російської федерації в тому числі з підприємствами приватного та державного сектору економіки держави-агресора, які завдають шкоду національній безпеці України в сфері оборони сприяючи просуванню окупаційних військ держави агресора, її бойових машин та зброї до кордонів російської федерації з Україною, надаючи підтримку діям, які дестабілізують Україну, загрожують її територіальній цілісності, суверенітету та незалежності, а також маючи досвід ведення господарської діяльності в аналогічній сфері виробництва товарів, виконання робіт та надання послуг.

Встановлено, що у період з 01.05.2023 по 31.12.2023 під керівництвом громадян України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб ООО «ЗЕРН» здійснено 138 фінансових операцій на загальну суму по дебіту 11,8 млн руб., по кредиту - 11,4 млн руб. З них 47 фінансових операцій проведених із сплатою ПДВ на загальну суму 1,9 млн. руб. Тим самим, громадяни України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, передали матеріальні ресурси та активи країні агресору, достеменно розуміючи, що з цих податків формується військовий бюджет країни агресора, який використовується у збройній агресії проти України.

05.09.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

В період часу з 07 год. 50 хв. 05.09.2024 по 03 год. 26 хв. 06.09.2024 було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.08.2024 у справі № 760/19754/24, провадження № 1-кс/760/8718/24, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено наступні предмети та речі, а саме: папка №1 з документами щодо структури власності підприємств в яких засновником є BLAUBERG GROUP; папка №2 з документами щодо структури власності підприємств в яких засновником є BLAUBERG GROUP; моноблок Hp Elite One s/n 8cc8311GOY, грошові кошти купюрами номіналом 50 Євро у кількості 1 000 шт.; грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США у кількості 5 000 шт., загальною сумою 500 000 доларів США; грошові кошти купюрами номіналом 50 Євро у кількості 2 800 шт. загальною сумою 140 000 Євро; грошові кошти купюрами номіналом 20 Євро у кількості 500 шт. загальною сумою 10 000 Євро; грошові кошти купюрами номіналом 100 Євро у кількості 1 000 шт. загальною сумою 100 000 Євро; грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США у кількості 1 000 шт., загальною сумою 100 000 доларів США; грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США у кількості 4 000 шт., загальною сумою 400 000 доларів США; грошові кошти купюрами номіналом 50 Євро у кількості 958 шт. загальною сумою 47 900 Євро; грошові кошти купюрами номіналом 100 Євро у кількості 2 521 шт. загальною сумою 252 100 Євро; грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США у кількості 2 000 шт., загальною сумою 200 000 доларів США; грошові кошти купюрами номіналом 100 Євро у кількості 1 500 шт. загальною сумою 150 000 Євро; грошові кошти купюрами номіналом 50 Євро у кількості 3 000 шт. загальною сумою 150 000 Євро.

В ході проведення огляду вказаних речей та документів, під час проведення обшуку було встановлено, що вони мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

05.09.2024 постановою слідчого у даному кримінальному провадженні вказані речі та документи визнані речовими доказами.

Вказав, що зазначені речі та документи, мають суттєве значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, так як містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, тобто містять ознаки речових доказів.

Слідчий в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити частково. Вказав, що документи які були вилучені в ході проведення обшуку, містять інформацію щодо права власності, на даний час оглянуті, а тому підтримує клопотання в цій частині лише щодо накладення на них арешту із забороною відчуження. З приводу коштів, на завершення обшуку, коли були вилучені кошти не було встановлено точних даних, щодо місця проживання ОСОБА_7 , була оперативна інформація щодо його проживання за адресою, де вилучили кошти. На цей час відомостей, що кошти вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 належать саме ОСОБА_7 досудовим розслідування не встановлено. Тому в частині накладення арешту на грошові кошти слідчий поклався на розсуд слідчого судді, оскільки на даний час не може підтвердити документально, що кошти належать підозрюваному.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 заперечив проти клопотання слідчого та вказав, що вилучене в ході обшуку майно, а саме грошові кошти належать його клієнтці, колишній дружині підозрюваного, тому просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Вказав, що вилучені грошові кошти не містять на собі жодних ознак речових доказів, та не можуть вважатись такими, що одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки 11.06.1998 шлюбні відносини між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 припинені розірванням шлюбу, а 03.12.2001 ОСОБА_13 зареєструвалась як фізична особа - підприємець і здійснювала свою діяльність самостійно.Їх ОСОБА_14 також зареєстрована як фізична особа - підприємець та відповідно до бухгалтерського листа - підтвердження №7-3/24-2 від 07.03.2024 її доходи за 2023 рік склали 7 388 060 грн. Відповідно до бухгалтерського листа - підтвердження №7-3/24-2 від 07.03.2024 доходи ОСОБА_13 за 2023 рік склали 7 443 805, 90 грн. Відповідно до бухгалтерського листа - підтвердження №8-02/2023-2 від 08.02.2023 про доходи ОСОБА_13 за 2022 рік склали 6 816 740 грн.Також в період з 19.06.2024 по 26.07.2024 ПАТ Банк "Південний" видав ОСОБА_14 300 тис. Євро, а ОСОБА_13 308,1 тис Євро в період з 06.03.2024 по 16.04.2024. 01.03.2023 ОСОБА_14 продала належні їйкорпоративні права відповідно до договору купівлі-продажу за 3 411 450 грн.Всі ці кошти збирались і накопичувались готівкою для придбання об`єкта нерухомості відповідно до договорі про наміри від 27.06.2024.За цим договором було внесено суму забезпечення в розмірі 5 млн.грн. А основний договір купівлі - продажу нерухомості має бути укладено до 27.09.2024.Оскільки документи про приналежність грошових коштів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 були надані ще під час обшуку, документи про джерело цих коштів булотакож було надано слідчій групі, а тому твердження слідчого про те що грошові коштивідповідають критеріям ст. 98 КПК України не відповідають фактичним обставинам провадження.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 заперечив проти накладення арешту на вилучене майно, надавши обґрунтування свого заперечення аналогічне наданому адвокатом ОСОБА_5 .

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника та долучені до нього копії матеріалів кримінального провадження на дотримання вимог КПК України, дійшов такого висновку.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовими доказами, згідно постанови від 05.09.2024.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є речовими доказами.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

При цьому, в судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Тож, слідчий суддя погоджується з клопотанням слідчого про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що майно виявлене та вилучене 05.09.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , частково відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частини другої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Обов`язок доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, дізнавача чи прокурора також і ч.3 ст. 132 КПК України.

Проте, слідчим ні в клопотанні, ні в судовому засіданні не підтверджено жодними доказами належність вилучених грошових коштів підозрюваному ОСОБА_7 та їх походження від вчинення ним злочинних дій, а тому клопотання слідчого в частині накладення арешту на вилучені в ході обшуку грошові кошти, а саме: грошові кошти купюрами номіналом 50 Євро у кількості 1 000 шт.; грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США у кількості 5 000 шт., загальною сумою 500 000 доларів США; грошові кошти купюрами номіналом 50 Євро у кількості 2 800 шт. загальною сумою 140 000 Євро; грошові кошти купюрами номіналом 20 Євро у кількості 500 шт. загальною сумою 10 000 Євро; грошові кошти купюрами номіналом 100 Євро у кількості 1 000 шт. загальною сумою 100 000 Євро; грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США у кількості 1 000 шт., загальною сумою 100 000 доларів США; грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США у кількості 4 000 шт., загальною сумою 400 000 доларів США; грошові кошти купюрами номіналом 50 Євро у кількості 958 шт. загальною сумою 47 900 Євро; грошові кошти купюрами номіналом 100 Євро у кількості 2 521 шт. загальною сумою 252 100 Євро; грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США у кількості 2 000 шт., загальною сумою 200 000 доларів США; грошові кошти купюрами номіналом 100 Євро у кількості 1 500 шт. загальною сумою 150 000 Євро; грошові кошти купюрами номіналом 50 Євро у кількості 3 000 шт. загальною сумою 150 000 Євро, задоволенню не підлягає.

Більш того, слідчим суддею враховано надані представниками власника майна докази належності вилучених грошових коштів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, вилучене у кримінальному провадженні № 0000211 від 10.05.2024 - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , та належне підозрюваному ОСОБА_7 , а саме: папку № 1 з документами щодо структури власності підприємств в яких засновником є BLAUBERG GROUP; папку № 2 з документами щодо структури власності підприємств в яких засновником є BLAUBERG GROUP; моноблок Hp Elite One s/n 8cc8311GOY із забороною розпорядження зазначеним майном з метою збереження речових доказів

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчих, прокурорів, які входять до відповідних груп слідчих, прокурорів у кримінальному провадженні №0000211 від 10.05.2024.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1