ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/383/24 Справа № 695/2518/24 Категорія: ст.ст.176, 182 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 вересня 2024 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дворняші Островського району Псковської області РФ, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, зі слів маючого на утриманні неповнолітню дитину, яка проживає з матір`ю у м. Сміла, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України,-

в с т а н о в и в :

Слідчий СУ ГУНП у Черкаській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням, погодженим прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_10 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0000874 від 27 червня 2024 року за ознаками вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України в межах строку досудового розслідування строком на 60 діб, без права внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 вересня 2024 року клопотання задоволено.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 діб, тобто до 24 листопада 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про те, що заявлені стороною обвинувачення ризики (переховуватись від органу досудового розслідування; незаконно впливати на свідків, потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення) не зменшились та продовжують існувати, та врахувавши конкретні обставини провадження та наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених п.13 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст.194 КК України, а також характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 вересня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком на два місяці з носінням електронного засобу контролю, заборонивши підозрюваному залишати своє місце проживання, та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що до підозрюваного неправомірно обрано запобіжний захід, а пред`явлена підозра є необґрунтованою.

Стверджує, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження на даний час не здобуто жодних доказів, які свідчили б про причетність ОСОБА_7 до вбивства ОСОБА_11 , окільки до цього часу причина смерті останньої не встановлена, а причетність ОСОБА_7 до вказаного злочину обгрунтовується лише поясненням підозрюваного, яке, на думку захисника, він дав під дією незаконних дій працівників поліції.

Також зазначив про те, що слідчий суддя ухвалюючи рішення, помилково дійшов висновку про наявність та доведеність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки прокурором не було обгрунтовано існування цих ризиків та не долучено жодного доказу щодо іх існування.

Окрім цього, зазначає про те, що слідчим суддею при постановленні вказаного судового рішення не було враховано обставини, зазначені у ст. 178 КПК України (наявність родини, малолітньої дитини, яка страждає на тяжке захворювання, наявність місця постійного проживання та роботи, наявність на утриманні матері пенсіонерки), а також положення Конвенції та рішення ЄСПЛ.

Заслухавши доповідь судді, виступ підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану захисником апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 ст.29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.6 та ч.8 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до змісту статті 199 КПК України вбачається, що підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують римання особи під вартою, а також неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів клопотання 27 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000874, внесені відомості за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України.

Провівши системний аналіз матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено слідчим суддею, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинних дій, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та наведеними у оскаржуваній ухвалі слідчого судді доказами, які обгрунтовують підозру вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Наведені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді докази, є фактичними даними, отриманими органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, які свідчать, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, один з яких відноситься до особливо тяжкого, та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років, або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна.у випадку, передбаченому пунком 6 частини другої цієї статті.

Постановляючи ухвалу про продовження застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 передбачених п.13 ч. 2 ст.115, ч.2 ст.194 КК України кримінальних правопорушень та, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були вагомі при обранні запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати, що і породжує об`єктивну необхідність продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави з урахуванням положень п.5 ч.4 ст.183 КПК України.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою не знайшли свого підтвердження у суді апеляційної інстанції, відтак є безпідставними.

Покликання апелянта на необґрунтованість підозри та відсутність прямих доказів вчинення підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень не може бути підставою для задоволення апеляційних вимог, оскільки захисник фактично просить надати оцінку пред`явленій підозрі та висловитися по суті пред`явленого обвинувачення, що може зробити тільки суд при розгляді справи по суті, прийнявши законне та обґрунтоване рішення, встановивши вину або невинуватість підозрюваного ОСОБА_7 .

Що ж стосується апеляційних доводів, викладених в скарзі щодо відсутності заявлених стороною обвинувачення ризиків, то колегія суддів вважає, що заявлені ризики, були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Правових підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу як зазначив адвокат ОСОБА_8 у поданій у апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного вважає обґрунтованим продовження застосування до ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області постановлена з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, є обґрунтованою та вмотивованою і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 вересня 2024 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000874 від 27 червня 2024 року року відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4