Номер провадження 1-кп/495/200/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

провівши судове засідання та розгляд клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження обвинуваченним запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , внесеному до ЄРДР № 0003838 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст.115, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст.115, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 299 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 ОСОБА_6

обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4

захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5

захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілі- ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11

перекладач- ОСОБА_12

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст.115, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст.115, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 299 КК України.

В судовому засіданні прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що існують ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Вони обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років або довічного позбавлення волі, у зв`язку з чим можуть переховуватись від суду, чим перешкоджати встановленню істини по справі.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засідання заперечував проти задоволення клопотання з підстав необгрунтованості обвинувачення та з урахуванням тривалості строків тримання під вартою просилв в задоволенні клопотання відмовити.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні його підзахисного, оскільки вважає клопотання прокурора необґрунтованим. Прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Його підзахисний має на утриманні неповнолітніх дітей, має батьків пенсіонерів, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засідання заперечував проти задоволення клопотання з підстав необгрунтованості обвинувачення та з урахуванням тривалості строків тримання під вартою просилв в задоволенні клопотання відмовити

Захисник ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Вважає клопотання прокурора необґрунтованим. Прокурором не надано доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просив змінити його підзахисному запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 331 КПК України суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити,скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.

Відповідно до ст. 383 ч. 3 КПК України усі питання, пов`язанні з судовим розглядом, крім питання, передбаченого частиною третьою ст. 331 КПК України, судді і присяжні вирішують спільно.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі, враховуючи розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа, враховуючи його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачені, свідки, суд дійшов висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Крім того, враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі, враховуючи розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа, враховуючи його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а саме те, що він є громадянином іншої держави, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачені, свідки, суд дійшов висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194,331, 615 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_14 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинувачених ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст.115, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст.115, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 299 КК України.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор» строком на 60 діб, який діє до 15 листопада 2024 року включно.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор» строком на 60 діб, який діє до 15 листопада 2024 року включно.

Керуючись п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Ухвала в частині продовження застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Головуюча суддя : ОСОБА_1