Провадження № 1-кп/359/677/2024
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2024 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду з повною відео та аудіо фіксації кримінальне провадження №0001619 від 15.08.2024, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:

Прокурор Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та посилається на те, що метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків під час судового розгляду, а також з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню та вчиняти інші кримінальні правопорушення обвинуваченим, вважає необхідним продовжити останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Прокурор наголошує, що на даний час достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України. ОСОБА_5 під тяжкістю покарання яке йому загрожує може переховуватись від суду та прокурора. Обвинувачений вчинив тяжкий злочин. Окрім цього, обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, а тому відсутність стійких соціальних зв`язків підвищує ризик переховування обвинуваченого від суду. У разі застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, не буде в повній мірі забезпечено виконання завдань кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити врахувавши наявні ризики, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник щодо продовження строку тримання під вартою, заперечував. Просив суд змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме що не пов`язаного ізоляцією від суспільства.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Суд заслухавши думку учасників кримінального процесу, прийшов до наступних висновків.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення» Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Зважаючи на вимоги Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу щодо встановлення мінімальних стандартів забезпечення прав, підтримання та захисту жертв злочинів від 25.10.2012, вказує на обов`язок держав здійснювати захист вразливих учасників кримінального процесу не лише від фізичного, а й від емоційного та психічного впливу.

Згідно з ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з п.2, п.4 ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Відповідно до п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та (або) суду; а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною захисту та стороною, яка підтримує державне обвинувачення, суд приходить до переконання, що для заміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, ступень ризиків, які були встановлені судом, не змінилися.

Строк тримання ОСОБА_5 під вартою до 14.12.2024 включно. Однак у розгляді кримінального провадження оголошена перерва. У кримінальному провадженні триває судовий розгляд. Ця обставина свідчить про необхідність невідкладного розгляду питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 не одружений, не працевлаштований, офіційного джерела прибутку не має. Тобто міцних соціальних зв`язків, які б характеризували його як відповідальну та зразкову особу у матеріалах справи відсутні.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, не зробив належних висновків з приводу негативних наслідків його протиправної діяльності та знову в період іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення проти власності, тому існує вірогідність, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, відносно ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд приходить до переконання, що ступінь раніше встановлених ризиків не зменшилися, менш суворий запобіжний захід не пов`язаний із ізоляцією від суспільства, об`єктивно не спроможний запобігти наведеним ризикам.

Продовження дії запобіжного заходу відбудеться в даному випадку не «автоматично», а із встановленням і дослідженням питання про наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини в кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що тримання під вартою в даному випадку не виходить за межі розумного строку та не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки суспільний інтерес, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи. А тому, на даний час, підстав для застосування іншого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 не пов`язаного з триманням під вартою, суд не вбачає.

З огляду на це суд вважає доцільним клопотання прокурора задовольнити та продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави.

Керуючись ст.ст.331,376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 24 год. 02.02.2025 утримуючи його у Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Визначити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп. та роз`яснити, що він або інша особа має право внести заставу на розрахунковий рахунок (отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Київській області; код отримувача: 26268119: р/р UA0018661; банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ).

В разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до суду із визначеною періодичністю та за першою вимогою; не відлучатися за межі України без дозволу суду; повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання; заборони спілкування з потерпілими та свідками в кримінальному провадженні особисто чи через інших осіб.

У разі внесення застави обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії обов`язків, в разі внесення застави, встановити 60 діб з моменту звільнення його з-під варти.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено о 08:55 год. 05.12.2024.

Головуючий суддя ОСОБА_1