ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/313/24 Справа № 712/9799/24 Категорія: ст.183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.08.2024, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білозір`я,

Черкаського району, Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою

освітою, неодруженого, на утримані має неповнолітню дитину

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, учасником бойових дій, інвалідом,

ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не є, який зареєстрований та

фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимому, який підозрюється у

вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України у

кримінальному провадженні №0002709 від 17.08.2024,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.10.2024 з визначенням застави,

в с т а н о в и в :

вказаною ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.08.2024 клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 , погодженого прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.10.2024 з визначенням застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді мотивована наявністю наданих органами досудового розслідування доказів про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину за ч.4 ст.296 КК України та наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, також слідчим суддею взято до уваги особу підозрюваного та недоведеність підозрюваним і його захисником підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для досягнення мети застосування запобіжних заходів, передбачених чинним кримінально процесуальним законом України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважаючи її такою, що не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити мінімальний розмір застави.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує на те, що до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував обрання відносно підозрюваного лише і виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не обґрунтовано й не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам. Як саме підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідчим та прокурором не доведено, а слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не зазначено.

Захисник вважає необґрунтованим утримання ОСОБА_7 під вартою, оскільки він проживає з малолітнім сином, 2011 року народження, якого виховує один, самостійно, підтримує відносини з матір`ю похилого віку, тобто має сталі та міцні соціальні зв`язку, має у власності будинок.

Також захисник вказує, що підозрюваному немає сенсу переховуватися від органів слідства, адже він не є раніше судимою особою і зазначення слідчим суддею такого ризику є лише припущенням слідчого.

Крім того, на думку захисника слідчим суддею визначений розмір застави підозрюваному 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб є наближеним до максимального відповідно до положень ст.182 КПК України, а тому, з врахуванням особи та матеріального стану підзахисного, вважає можливим визначити розміру застави у мінімальному розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків з огляду на наступне.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст.ст.178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів у провадженні Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002709 від 17.08.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.08.2024 близько 16:30 год. ОСОБА_7 , із використанням транспортного засобу марки «ВАЗ» д.р.н. НОМЕР_1 , маючи при собі бойову оборонну осколкову ручну гранату «Ф-1», яку тримав при собі з метою вчинення хуліганських дій, приїхав до домоволодіння розташованого по АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_12 , яка являється матір`ю тимчасово виконуючого обов`язки командира взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_13 , де бажаючи самоутвердитись за рахунок порушення правил відпочинку людей та пошкодження чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з хуліганських мотивів, з метою дискредитації військовослужбовців територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки і Сил оборони України, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, яка викликала у потерпілих порушення спокою, страх та обурення реалізуючи свій виниклий злочинний хуліганський умисел, достовірно знаючи, що вказана граната відноситься до категорії вибухових пристроїв, умисно кинув її на прибудинкову ділянку місцевості вище зазначеного домоволодіння, внаслідок чого відбувся вибух гранати, такими умисними діями ОСОБА_7 створив реальну загрозу для життя та здоров`я громадян, які проживають у будинковолодінні, а саме ОСОБА_14 та ОСОБА_12 .

18.08.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18.08.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою про вчинене кримінальне правопорушення; показаннями потерпілого; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом огляду місця події від 17.08.2024; протоколами обшуків від 17.08.2024 та 18.08.2024; протоколом огляду відеозапису від 18.08.2024; іншими матеріалами кримінального провадження.

За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_15 тяжкого злочину, доведеність органом досудового розслідування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та врахував дані про особу підозрюваного.

З такими висновками слідчого судді повністю погоджується й апеляційний суд.

Розглядаючи дане клопотання, слід також врахувати позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням бойової оборонної осколкової гранати «Ф-1», в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі за ч. 1 ст. 130 КпАП України, за місцем мешкання підозрюваного та в транспортному засобі, яким він користувався, виявлені інші вибухові пристрої.

Встановлені обставини на противагу доводам захисника ОСОБА_9 в апеляційній скарзі та захисника ОСОБА_8 в судовому засіданні, щодо необґрунтованості й недоведеності застосування найсуворішого запобіжного заходу та наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, проживання ОСОБА_7 із неповнолітнім сином та наявності матері, яка є інвалідом ІІІ групи, висновків слідчого судді не спростовують.

За вказаних обставин у даному випадку тримання під вартою ОСОБА_7 виправдане наявністю конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо визначеного судом розміру застави, який є непомірним для підозрюваного, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається, зокрема, у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В даному випадку, розмір застави слідчим суддею визначений з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, його майновий стан, особливості життєдіяльності, обставини кримінального правопорушення і ступеню тяжкості його наслідків, а також можливості запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які визнав слідчий суддя обґрунтованими.

Під час судового розгляду, слідчим суддею були заслухані пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, які були оцінені слідчим суддею в сукупності та стали підставою для прийняття відповідного судового рішення.

Посилання сторони захисту щодо можливості обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою були предметом розгляду слідчим суддею та їм дана належна процесуальна оцінка.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків слідчого судді не спростовують.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які на час розгляду питання про обрання запобіжного заходу обґрунтовано існують і в сукупності з даними про його особу підтверджують на даному етапі кримінального провадження потребу в триманні останнього під вартою з можливістю внесення застави, а даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчому судді та апеляційному суду не надано.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 199, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.08.2024 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.10.2024 з визначенням застави залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді