Номер провадження 1-кп/725/250/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003633 від 30.09.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Першотравневого районного суду м. Чернівці перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, яке призначено до підготовчого розгляду.

У підготовчому судовому засіданні учасники не заперечували щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи міститься заява про розгляд підготовчого судового засідання без його участі.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду вважає, що підстави для закриття провадження, прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні.

Крім того, як встановлено судом, направлені до суду прокурором обвинувальний акт та інші матеріали, відповідають вимогам КПК України й відповідно обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України та при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Також судом встановлено, що підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Першотравневому районному суду м. Чернівці.

Таким чином, ураховуючи вищевказане, а також те, що судом виконані усі вимоги, передбачені ст. 315 КПК України, суд вважає, що дане кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи це тим, що строк обрання останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується, однак на даний час судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчився, й відповідно ризики, визначені ст. 177 КПК України та які враховувалися судом при обранні обвинуваченому такого запобіжного заходу не відпали, тому строк тримання під вартою підлягає продовженню.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували щодо продовження обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, оскільки зазначені в клопотанні ризики не доведені та не обґрунтовані. Крім того, захисник обвинуваченого вказував, що ОСОБА_5 має малолітню дитину, одиноку непрацездатну матір, яка потребує постійного стороннього догляду через погіршення зору, а також сприяв у розкритті злочину та потерпілий до нього будь-яких претензій матеріального характеру не має.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав заявлене ним клопотання, думку обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що заявлене прокурором клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового розгляду суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Положеннями ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Крім того, ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до наступного.

Так, на виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що обвинувачений хоча і є особою в силу ст. 89 КК України раніше не судимою, однак відповідно до ухвали Кельменецького районного суду Чернівецької області від 10 червня 2024 року до останнього за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторного лікування в примусовому характеру, проте лікування останній не пройшов та вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, що в свою чергу свідчить про схильність останнього до вчинення різного роду суспільно-небезпечних діянь.

Крім того, ОСОБА_5 не має постійного джерела прибутку, офіційно не працює, у останнього відсутнє місце проживання на території м. Чернівців, що свідчить про відсутність у нього сталих міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доход, а тому ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи особу обвинуваченого не перестали існувати і мають місце при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можуть свідчити про те, що останній може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення або переховуватися від суду.

Також не перестали існувати ризики щодо того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_6 , свідків у кримінальному провадженні, зокрема на ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які є його знайомими, та яким відомий факт продажу викраденого автомобіля, а також на свідка ОСОБА_9 , якому обвинувачений продав автомобіль.

Таким чином, враховуючи обсяг пред`явленого обвинувачення та особу обвинуваченого, зокрема його схильність до вчинення суспільно-небезпечних діянь, є достатні підстави вважати, що, зважаючи на ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує останньому, у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, ОСОБА_5 , перебуваючи під загрозою застосування покарання, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, на думку суду, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,5ч.1ст.177КПК України, продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу й відповідно продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінується останньому, та більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної його поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

Крім того, при продовженні обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу, судом також приймається до уваги й те, що при його обранні обвинуваченому також було визначено й альтернативний у вигляді застави й відповідно підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт відсутні та не доведені захисником.

При цьому, доводи захисника щодо не доведення існування ризиків суд вважає безпідставними, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Тобто доведеність ризиків не передбачає фактичне вчинення конкретних дій особою, спрямованих на створення перешкод у кримінальному провадженні, оскільки оцінці підлягає наявність вірогідності вчинення таких дій.

Таким чином, виходячи із положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, а також вимог ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 2 місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 314-316, 369 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003633 від 30.09.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України на 04 грудня 2024 року на 15 годину 00 хвилин у залі судових засідань Першотравневого районного суду м. Чернівці.

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати продовженим до 25 січня 2025 року.

Проведення судового розгляду здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Викликати у судове засідання потерпілого, обвинуваченого.

Справу слухати з участю прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в порядку КПК України.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_1