1Справа № 335/8247/24 1-кс/335/3996/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000951 від 16 липня 2024 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середньо спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 14.12.2012 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 69, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 16.04.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 11.07.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 02.10.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 23.05.2016 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- 20.12.2018 Чаплинським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 408 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 14.03.2019 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі; 14.05.2021 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000951 від 16 липня 2024 року, досудове розслідування у якому здійснюється Відділом поліції № 1 ЗРУП ГУНП України в Запорізькій області.

У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 11.07.2024, приблизно о 22.00 год., ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , знаходячись у лісосмузі поблизу парку «Перемоги», що розташований на території Вознесенівського району м. Запоріжжя, із метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану вчинили напад на ОСОБА_7 , поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я останнього, розуміючи при цьому, що за їх діями спостерігає ОСОБА_8 , а саме ОСОБА_5 наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока потерпілого, а ОСОБА_6 , у цей же час наніс один удар кулаком правої руки в область тулуба потерпілого, в результаті чого, від фізичного болю, останній втратив рівновагу та впав на землю обличчям донизу.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 наніс ще декілька ударів кулаками правої та лівої рук в область тулуба потерпілого, а ОСОБА_6 у цей час, розуміючи що ОСОБА_8 особа жіночої статі та завідомо слабша за нього, маючи умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій, силою, погрожуючи предметом, що ззовні схожий на ніж, відвів її у бік та розуміючи, що остання не чинить активний опір, наказав стати їй навколішки та скориставшись її безпорадним станом ввів свій половий член в оральний отвір потерпілої ОСОБА_8 , ґвалтуючи її протягом, приблизно 10 хвилин, неприродним способом, після чого разом з потерпілою повернувся до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_7 , дістав з кишені його шортів мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9C», вартістю 3000 гривень та наказав потерпілому ввести пароль розблокування, але останній не погодився, тоді ОСОБА_6 . підвів до обличчя потерпілого ОСОБА_7 предмет, що ззовні схожий на ніж та наказав розблокувати мобільний телефон, у зв`язку з чим, потерпілий ОСОБА_7 , розуміючи, що його життю та здоров`я загрожує небезпека виконав вимогу останніх.

Після чого, ОСОБА_5 зайшов до мобільного додатку «Приват24», що встановлений на мобільному телефоні потерпілого та здійснив грошовий переказ з карти потерпілого НОМЕР_1 на картку банку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № НОМЕР_2 у сумі 1800 гривень, спричинивши останньому матеріального збитку на вказану суму.

Далі, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, наніс один удар правою ногою в область тулуба потерпілого ОСОБА_7 , у зв`язку з чим останній не міг поворухнутись.

У цей час, ОСОБА_5 , розуміючи, що ОСОБА_8 особа жіночої статі та завідомо слабша за нього, маючи умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій, силою, погрожуючи предметом, що ззовні схожий на ніж, відвів її у бік, із застосуванням фізичної сили, штовхнув потерпілу, в результаті чого остання впала на землю, далі, коли потерпіла піднялась, ОСОБА_5 наніс їй декілька ударів правою ногою в область ніг потерпілої, в результаті чого остання впала навколішки та ОСОБА_5 , розуміючи, що остання не чинить активний опір, скориставшись її безпорадним станом ввів свій половий член в оральний отвір потерпілої ОСОБА_8 . ґвалтуючи її протягом, приблизно 15 хвилин, неприродним способом, після чого разом з потерпілою повернувся до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою заволодіння чужим майном, зняли з шиї потерпілого ОСОБА_7 ланцюжок із металу срібного кольору, який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, після чого, разом з мобільним телефоном та ланцюжком срібного кольору, що належать потерпілому ОСОБА_7 , покинули місце вчинення злочину.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріального збитку на загальну суму 4800 гривень.

В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 152 КК України.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку дії ухвали слідчого судді від 19.07.2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також, зазначаючи, що з урахуванням обсягу підозри і тяжкості злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити. Зазначила, що у даному кримінальному провадженні досудове розслідування триває, встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу ризики на даний час не зменшилися та продовжують існувати. Наполягала, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного є недостатнім для запобігання наявним ризикам, з огляду на тяжкість інкримінованих злочинів, їх обставин, а також даних про особу підозрюваного, який неодноразово засуджений, а також йому відоме місце проживання свідків та він має можливість чинити вплив на них.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні проти клопотання заперечувала, вважає його безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню, суду подала письмові заперечення на клопотання. Вважає необґрунтованою повідомлену ОСОБА_5 підозру, зазначаючи, що протягом двох місяців досудового розслідування доказів на підтвердження його вини у вчиненні кримінальних правопорушень зібрано не було. Наполягала, що через декілька днів після події кримінальних правопорушень підозрюваному стало відомо, що його розшукують, але він не переховувався. Вважає недоведеними ризики, про які зазначено у клопотанні, зазначаючи, що підозрюваний в умовах слідчого ізолятора має телефонію, однак жодних дій, спрямованих на вплив на свідків не вчиняє. Просить застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, одружений, має малолітню дитину, з квітня 2024 року по липень 2024 року проходив військову службу, з якої звільнився після загибелі його батька.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, підтримав позицію захисника. Наполягав, що не має наміру переховуватися, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить його поведінку, оскільки він зацікавлений у доведеності свої невинуватості.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Відділом поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000951 від 16 липня 2024 року, у якому 17.07.2024 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України, та 18.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 19.07.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.09.2024 року включно, якою розмір застави не визначався, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженню досудове розслідування не завершено, постановою в.о. керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя від 10.09.2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000951 від 16.07.2024 року продовжено до 18.10.2024 року.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до підозрюваного, слідчий суддя враховує наявність наведених у клопотанні і підтверджених матеріалами кримінального провадження обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обставини кримінальних правопорушень, згідно повідомлено підозри, їх тяжкість та ступінь участі останнього у їх вчиненні.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду, а матеріали клопотання містять достатньо даних для висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень. Крім того, обґрунтованість підозри перевірялася слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Також, слідчий суддя враховує встановлені дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, одружений, має малолітню дитину, неодноразово засуджений, та враховує його вік і стан здоров`я.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що застосований відносно підозрюваного запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає його особі, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються.

З огляду на винятковість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя при вирішенні даного клопотання, виходить із сукупності обставин, встановлених в ході досудового розслідування, які характеризують високий ступінь суспільної небезпеки дій ОСОБА_5 в межах інкримінованих кримінальних правопорушень, предмету їх посягання.

Стороною обвинувачення надано достатньо доказів про те, що у даному кримінальному провадженні, у якому досудове розслідування триває, слідством проводяться відповідні слідчі дії, про які зазначено у клопотанні, з метою повного та всебічного встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень, а також заходи, спрямовані на збирання всіх доказів.

З урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також доказів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 .

Стороною захисту в ході розгляду клопотання не спростовано доводів органу досудового розслідування про існування вищезазначених ризиків та не надано жодних даних про їх зменшення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Разом з тим, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.

Стороною захисту в ході розгляду клопотання не надано достатньо обґрунтованих даних на підтвердження того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 може гарантувати його належну поведінку та виконання процесуальних обов`язків під час досудового розслідування, а надані дані, які характеризують його особу, не доводять, що більш м`який запобіжний захід здатен запобігти наявним ризикам.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у даному кримінальному провадженні.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді подальшого тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи останнього, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не наведено, обґрунтованих даних щодо неможливості утримання підозрюваного в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я матеріали справи не містять та в судовому засіданні не наведено.

Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , на умовах, визначених ухвалою слідчого судді від 19.07.2024 року, в межах строку досудового розслідування, відповідно до ст.ст. 219, 197 КПК України до 18.10.2024 року включно.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 197, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на умовах, визначених ухвалою слідчого судді від 19.07.2024 року, строком до 18.10.2024 року включно.

Встановити строк дії даної ухвали до 18.10.2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1