Справа № 639/3871/24
Провадження № 1-кп/639/386/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000545 від 06.06.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Пришиб Балаклійського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 128 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

23 травня 2024 року приблизно о 23 годині 50 хвилин ОСОБА_3 перебував на сходовому майданчику другого поверху будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де подзвонив у двері квартири АДРЕСА_3 у вказаному будинку, і коли до нього вийшла раніше знайома ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , він став ініціатором конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з нею.

У ході вказаного словесного конфлікту ОСОБА_3 встав на місце ОСОБА_5 , змусивши її вийти з дверного отвору та встати на сходовому майданчику спиною до сходів, які ведуть униз, продовжив агресивно лаятися, коли у останнього виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Далі ОСОБА_3 , діючи з необережністю у формі кримінальної протиправної самовпевненості щодо можливості спричинення потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження, передбачаючи можливість падіння на сходи ОСОБА_5 від спричиненого поштовху та отримання останньою тілесних ушкоджень, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, знаходячись обличчям один до одного, на відстані витягнутої руки, зі значною силою двома руками штовхнув ОСОБА_5 у передню поверхню тулубу (у ділянку грудної клітини у верхніх відділах), від чого остання впала на задню поверхню тулубу (сідниці), рефлекторно відвівши руки назад стосовно вісі тіла, та вдарилася пальцями лівої кисті, а саме: 5 пальцем (мізинцем) об бетонні сходи.

У результаті нанесеного ОСОБА_3 поштовху у ділянку грудей та послідуючого падіння ОСОБА_5 із ударом 5 пальцем (мізинцем) лівої кисті об бетонні сходи, потерпілій ОСОБА_5 була спричинена закрита тупа травма лівої кисті у вигляді уламкового перелому нігтьової фаланги 5 пальця.

За ступенем тяжкості закрита тупа травма лівої кисті у вигляді уламкового перелому нігтьової фаланги 5 пальця, що має місце у ОСОБА_5 , належить до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за критерієм відсутності небезпеки для життя, та спричинення тривалого розладу здоров`я, відповідно до п. 2.2.1. «а», п. 2.2.1. «б», п. 2.2.1. «в», п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.

Після цього ОСОБА_3 припинив свої злочинні дії та зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

02 червня 2024 року ОСОБА_5 звернулася до КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17» Харківської міської ради, де їй було надано медичну допомогу.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення злочину, а також його правову кваліфікацію, не оспорює.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 23.05.2024 приблизно о 23:50 він прийшов до квартири знайомої ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , з якою він раніше разом мешкав, з метою з`ясувати з нею стосунки. В ході спілкування між ними виникла словесна сварка, потім він штовхнув ОСОБА_5 руками в передню поверхню тулуба, внаслідок чого вона впала назад на сходи, після цього він допоміг їй підвестися та вона зайшла до себе в кімнату. Приблизно через 10-15 хвилин на місце події прибули працівники поліції. Потім йому стало відомо, що внаслідок падіння того дня потерпіла ОСОБА_5 вдарилася рукою та отримала закриту тупу травму лівої кисті у вигляді уламкового перелому нігтьової фаланги 5 пальця.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначає, що вину в інкримінованому злочині він визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється та усвідомлює протиправний характер своїх дій, просить суд призначити йому покарання зі звільненням від його відбування з іспитовим строком, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Потерпіла ОСОБА_5 участі у судовому розгляді не приймала, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки поштою на адресу її фактичного проживання, а також шляхом направлення повідомлення про виклик в додатку «VIBER», повідомлення доставлено абоненту 09.07.2024.

На адресу суду від потерпілої ОСОБА_5 надійшла письмова заява про проведення судового розгляду без її участі, в якій потерпіла зазначає, що просить призначити покарання ОСОБА_3 на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які вважали за можливе провести судовий розгляд за відсутності потерпілої, керуючись вимогами ст. 325 КПК України суд вважає за можливе провести судове засідання без участі потерпілої.

ІІІ. Висновки суду

Під час судового розгляду прокурор вважала за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, а також дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ним не оспорюються, оскільки він повністю визнає свою вину у вчиненні цього злочину та не оспорює правову кваліфікацію кримінального правопорушення, надав згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною, а його дії суд кваліфікує за статтею 128 КК України, а саме: необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

V. Мотиви суду при призначенні покарання

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.

Вивченням особи ОСОБА_3 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, неофіційно працевлаштований на підприємстві, яке виробляє бетонні конструкції та інші вироби на замовлення Сил оборони України,неодружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином, наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ст. 128 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив необережний нетяжкий злочин, приймаючи до уваги відомості про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, у вчиненому щиро розкаюється та піддав критичній оцінці свої протиправні дії, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, за умови здійснення контролю за його поведінкою, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VI. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 128 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити обвинуваченому та потерпілій право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а обвинуваченому право подати клопотання про помилування.

Суддя ОСОБА_1