КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

за участю:

прокурор - ОСОБА_5

апелянта - ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 серпня 2024 року,-

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 00096 від 26.01.2024.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про те, що в його клопотанні про арешт майна викладені всі належні для цього обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а ухвалу слідчого судді такою, яку необхідно залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів та оскаржуваної ухвали слідчого судді, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадження №00096 від 26.01.2024, а саме квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування внесеного клопотання зазначає про те, що в рамках даного кримінального провадження є достатні підстави для того, щоб вважати, що вказана квартира є речовим доказом та на даний час існує загроза того, що ОСОБА_7 може здійснити незаконний її продаж іншим особам. Просив врахувати, що він є потерпілим та сума збитків в кримінальному провадженні становить 100 000 доларів США, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_6 просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною першою статті 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Таким чином, з аналізу змісту ч.1 ст. 171 КПК України слідує, що правом на звернення до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна, крім слідчого та прокурора, наділений цивільний позивач, до того ж лише з метою забезпечення цивільного позову.

Із доданих до клопотання документів та з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що ОСОБА_6 чи ОСОБА_8 визнано цивільним позивачем у кримінальному провадженні №00096 від 26.01.2024 року.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що клопотання про накладення арешту на майно подане особою, яка не має відповідного процесуального статусу у кримінальному провадженні, який надавав би їй право звернутись із таким клопотанням до слідчого судді, відтак у задоволенні зазначеного клопотання ОСОБА_6 було обґрунтовано відмовлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 серпня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 00096 від 26.01.2024, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5955/2024 Категорія ст. 170 КПК України

Унікальний № 369/11979/24

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9

Доповідач: ОСОБА_1