ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/561/24 Справа № 705/5513/23 Категорія: п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 червня 2024 року

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою, що оскаржується, було задоволено подання Уманського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області (далі - Уманський МРВ філії ДУ«Центр пробації») про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.01.2024 засудженому ОСОБА_7 .

Судом першої інстанції при вирішенні цього питання було встановлено, що засуджений ОСОБА_7 не виконав обов`язки покладені на нього судом: без поважних причин не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та не працевлаштувався, від запропонованої роботи у центрі зайнятості відмовився, на облік як безробітний не став.

В апеляційній скарзі засудженийОСОБА_7 просить скасувати вищевказану ухвалу та відмовити у задоволенні подання Уманського МРВ філії ДУ «Центр пробації» про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Не погоджується з вищевказаною ухвалою, оскільки вважає її необґрунтованою через неповноту встановлення обставин, які мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав доведеними, а також через неправильне застосування судом норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що він в повному обсязі по 30.06.2024 сплатив аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до виконавчого листа №705/3173/21 2/705/1990/21 від 02.11.2022 виданого Уманським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_7 , що підтверджується довідкою № 60939/10 від 18.06.2024 відділу ДВС у м. Умань.

Окрім того, звертає увагу, що він в повній мірі виконав умову щодо працевлаштування і з 17.06.2024 працює в ТОВ «Б`юті Рест», що дозволяє йому і в подальшому проводити оплату аліментів згідно з виконавчим документом.

Вказує, що жодного разу під час іспитового строку він не притягувався до адміністративної відповідальності.

Стверджує, що пропустив явку реєстрації 25.03.2024, оскільки з 23.03.2024 по 28.03.2024 перебував на лікуванні, що підтверджується довідкою лікаря ОСОБА_12 .

Після докладу суддею-доповідачем змісту ухвали, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- засуджений та його захисник, які підтримали вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- прокурор, яка поклалась на розсуд суду щодо вирішення вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого, його захисника, прокурора, вивчивши матеріали судової справи та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Частина 2 статті 78 Кримінального кодексу України (далі - КК) визначає, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст. 166 КВК у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

З матеріалів судової справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджений 22.01.2024 вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області за ч.1 ст.164 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік на підставі ст.75 КК звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного і працевлаштуватися, якщо буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

12.03.2024 ОСОБА_7 взятий на облік в Уманському МРВ філії ДУ «Центр пробації». Цього ж дня засуджений був ознайомлений з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановленням днів явок на реєстрацію.

Водночас, ОСОБА_7 будучи належним чином попереджений про відповідальність за невиконання покладених судом обов`язків, 25.03.2024 не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Окрім того, засуджений, отримавши направлення до центру зайнятості не працевлаштувався та відмовився від працевлаштування.

Апеляційний суд вважає, що на теперішній час, є необґрунтованим висновок місцевого суду про необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого в місця позбавлення волі для відбування покарання у зв`язку з неявкою на реєстрацію до органів пробації та не виконання обов`язку працевлаштування з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів провадження, єдина допущена засудженим ОСОБА_7 неявка до органів пробації 25.03.2024 згідно з листком реєстрації (а.м.о.с.15) мала поважну причину, оскільки відповідно до довідки лікаря загальної практики та сімейної медицини ОСОБА_12 , з 23.03.2024 по 28.03.2024 ОСОБА_7 перебував на лікуванні (а.с.30).

Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що всі інші дні, визначені для реєстрації, ОСОБА_7 з`являвся до Уманському МРВ філії ДУ «Центр пробації». Крім того, засуджений протягом іспитового строку до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягався.

Даних щодо систематичного порушення зобов`язань покладених на засудженого ОСОБА_7 . вказаним вироком матеріали особової справи не містять, що відповідно спростовує доводи викладені в ухвалі суду.

Також під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_7 виконав обов`язок покладений на нього судом щодо працевлаштування.

Відповідно до довідки №1441 від 17.06.2024 ТОВ «Б`юті рест» (а.с.32) ОСОБА_7 працює в указаному товаристві на посаді охоронця з 17.06.2024.

Окрім того, дослідивши в судовому засіданні довідку №60939/10 від 18.06.2024 відділу ДВС у м.Умані Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.29) апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 в повному обсязі сплатив аліменти по виконавчому документу №705/3173/21 2/705/1990/21 від 02.11.2022 виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області, за невиконання котрого його було засуджено вироком цього суду від 22.04.2024 за ч.1 ст.164 КК до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що засуджений ОСОБА_7 систематично порушував умови і порядок відбуття покарання з випробуванням. На час апеляційного перегляду ОСОБА_7 виконав обов`язки, що встановлені вироком, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання про скасування іспитового строку ОСОБА_7 та направлення його для відбування покарання.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 407, ст.419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання Уманського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2024 року щодо ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4