Справа № 535/670/24
Провадження № 1-кп/535/236/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

в режимі відеоконференції з власних технічних засобів поза межами приміщення суду

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

в режимі відеоконференції з Зарічного районного суду м.Суми,

та захисника обвинуваченого -адвоката ОСОБА_5

в режимі відеоконференції з власних технічних засобів поза межами приміщення суду

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Котельва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 28.06.2024 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомир Житомирської області, маючого середню-спеціальну освіту, перебуваючого на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 на посаді техніка інформаційно-телекомунікаційного вузла, одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючого, учасника бойових дій, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

УСТАНОВИВ:

28.06.2024 року, о 02 год. 00 хв. (точний час досудовим слідством не встановлений) ОСОБА_4 , який перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 на посаді техніка інформаційно- телекомунікаційного вузла, прийшов до місця проживання ОСОБА_6 , який перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 з метою вияснення особистісних відносин.

Після того, як ОСОБА_4 зайшов до будинку то ОСОБА_6 в цей час спав у ліжку та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з потерпілим ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, протиправно, підійшов до ліжка на якому в цей час спав потерпілий та перебуваючи у положенні стоячи ліворуч від ліжка завдав два удари металевим прикладом автомата АКС-74, 1991 року випуску № НОМЕР_2 в область грудної клітки та не зупиняючись на цьому наніс ще три удари металевим прикладом автомата АКС-74, 1991 року випуску № НОМЕР_2 в область голови, а саме в район носу та щелепи потерпілого ОСОБА_6 внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: забиття грудної клітини (з виявленням стороннього тіла в правому головному бронху (зубного протезу), закритої черепно-мозкової травми (від 28.06.2024р.) зі струсом головного мозку, контузії та параорбітальної гематоми, емфіземи повік лівого ока, множинних переломів кісток лицевого скелету (перелом передніх стінок верхньощелепних синусів з обох сторін, кісток носу, гратчастого лабіринту, нижнього краю лівої орбіти, дна лівої орбіти, медіальної стінки лівої орбіти) зі зміщенням уламків, гематосинусу, які згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. п.2.1.3 в своїй сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, за ознаками небезпеки для життя в момент їх спричинення

В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 було доставлено до КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» для надання медичної допомоги.

Такими своїми умисними діями, які виразилися у спричиненні тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив обставини викладені в описовій частині вироку визнав повністю, пояснення надав аналогічні викладеним, щиро розкаявся та вибачився перед потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти обставин викладених в обвинувальному акті не заперечував, покази надані під час досудового розслідування підтримав, при призначені покарання покладався на розсуд суду. Крім того зазначив, що збитки завдані йому відшкодовані в повному обсязі, будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає.

Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам обвинувачення, враховуючи те, що учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.1 ст.121КК України правильна, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у спричиненні тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст.65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До обставин, які, відповідно до вимог ст.66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, думку потерпілого, особу винного, а також те, що він раніше не судимий, за місцем служби характеризується задовільно, являється учасником бойових дій, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав повністю, а також обставини, які пом`якшують і відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Санкцією ч. 1 ст.121 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Так, обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом враховується, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, наведеної у ст.12 КК України, є тяжким злочином.

На підставі викладеного, з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах санкції статті Кримінального кодексу України без реального відбування покарання, але в умовах застосування до нього вимог ст.75 КК України шляхом звільнення його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, тобто з іспитовим строком, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 374-376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.

Речові докази:

- Змив з внутрішньої поверхні рамки прикладу автомата АКС-74; змив з зовнішньої нижньої частини рамки прикладу автомата АКС-74; контрольний змив з рамки прикладу АКС-74; виріз частини паралонового матрацу з плямами РБК; зрізи нігтів пальців рук; змиви з дотиком правої та лівої руки; 1 футболку з прошаруванням речовини бурого кольору, 1 шорти з прошаруванням речовини бурого кольору - які передані на зберігання до кімнати речових доказів СПД № 1 ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, що розташований за адресою АДРЕСА_3 - знищити;

-автомат АКС-74, 1991 року випуску, номер НОМЕР_2 - який передано під зберігаючу розписку командиру роти зв`язку батальйону управління В/Ч НОМЕР_1 - ОСОБА_7 , вважати повернутим за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, встановленого ч.2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору у порядку визначеному ст.376 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1