В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000524 від 12.06.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Драгово Хустського району Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, ФОП, одруженого, маючого на утриманні матір пенсіонерку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ

19.06.2024 року, між прокурором першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляді за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , якій на підставі статей 36, 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000524 від 12.06.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України з одного боку та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю захисників підозрюваного - адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , укладено угоду про визнання винуватості, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим суд, на виконання вимог ст. 474 КПК України невідкладно перейшов до її розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду, згідно ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В підготовчому судовому засіданні на розгляд поставлено питання щодо безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.

Обвинувачений, в судовому засіданні, розуміючи наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання угоди, визначені ст. 476 КПК України.

Так, прокурор та захисники, кожен окремо, в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Суд заслухавши думку сторін угоди та захисників, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та закону приходить до наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 332 КК України визнаючи, шляхом укладення останньої, доведеним, що: у червні 2023 року кадровий співробітник фсб рф ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з псевдонімом «ОСОБА_16», за невстановлених досудовим слідством обставин залучив громадянина України ОСОБА 1 (обставини вчинення кримінального правопорушення яким, досліджуються у іншому кримінальному провадженні) (надалі ОСОБА 1) з метою сприяння незаконному переправленню громадянина України ОСОБА_13 через державний кордон України.

З того часу у ОСОБА 1 виник злочинний умисел на сприяння незаконному переправленню громадянина України ОСОБА_13 через державний кордон України, порадами, вказівками, наданням засобів.

З цією метою в липні 2023 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА 1 залучив до своєї протиправної діяльності ОСОБА_3 та надав вказівку останньому організувати незаконне виготовлення документів, а саме: довідки військово-лікарської комісії та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, для виключення ОСОБА_13 з військового обліку та надання останньому права на перетин державного кордону України.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА 1, будучи обізнаним про відсутність підстав для виключення ОСОБА_13 з військового обліку, достеменно знаючи та розуміючи положення «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Загальну мобілізацію», Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше липня 2023 року, зустрівся з невстановленою досудовим розслідуванням особою на території станції технічного обслуговування у м. Львів, яка знаходиться при в`їзді зі сторони м. Києва у м. Львів по лівій стороні центральної дороги) та залучив останнього до незаконного виготовлення документів, а саме: довідки військово-лікарської комісії та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_13 , про що ОСОБА_3 в подальшому повідомив ОСОБА 1, а також повідомив останньому, що для виготовлення документів необхідно отримати від ОСОБА_13 документи стосовно військового обліку ОСОБА_13 , копії паспорту та індивідуального податкового номеру.

Після цього, 24.08.2023 в месенджері «Trееmа» ОСОБА 1 з абонентського ідентифікатора « НОМЕР_1 », надіслав ОСОБА_3 номер телефону НОМЕР_2 та ім`я « ОСОБА_14 » і повідомив, що через дві години ОСОБА_14 зможе віддати вказані вище документи за адресою: АДРЕСА_3 , а саме на території паркувального майданчику ТЦ «Новус», о 18 год. 30 хв. З метою отримання вказаних документів ОСОБА_3 попросив свого водія ОСОБА_15 , який не був обізнаний у протиправній діяльності ОСОБА 1 та ОСОБА_3 , що ОСОБА_15 і зробив та в подальшому передав отримані від ОСОБА_13 документи ОСОБА_3 .

Після цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 25.08.2023, ОСОБА_3 , перебуваючи на території АЗС «Окко» в м. Львів, при в`їзді у місто зі сторони м. Києва, передав невстановленій досудовим розслідуванням особі отримані від ОСОБА_15 документи.

У свою чергу, у вересні 2023 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА 1, перебуваючи на території Зимнівського жіночого монастиря у селі Зимне Володимирського району Волинської області, на виконання спільного злочинного умислу з ОСОБА_3 , залучив до своєї протиправної діяльності ОСОБУ 2, який визнаний свідком у вказаному кримінальному провадженні, з метою сприяння останнім у безперешкодному перетині державного кордону України ОСОБА 1 та іншими особами на його прохання.

Після цього, невстановлені досудовим розслідуванням особи за невстановлених обставин залучили до своєї протиправної діяльності ОСОБУ 3, ОСОБУ 4 та ОСОБУ 5 (які визнані свідками у вказаному кримінальному провадженні) та інших невстановлених осіб з метою незаконного виготовлення документів, а саме: довідки військово-лікарської комісії та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, для виключення ОСОБА_13 з військового обліку та надання останньому права на перетин державного кордону України.

Так, у жовтні 2023 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час ОСОБА 4 та ОСОБА 5 незаконно підготували, підписали та зареєстрували із проставленням необхідних печаток та штампів довідку військово-лікарської комісії № 15/1130, видану ІНФОРМАЦІЯ_7 (зареєстрована за № 1/859 від 21.03.2022), а ОСОБА 3 незаконно підготував, підписав та зареєстрував із проставленням необхідних печаток та штампів тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 21.03.2022, видане ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Після цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12.10.2023, ОСОБА_3 , перебуваючи на території АЗС «Окко» в м. Львів, при в`їзді у місто зі сторони м. Києва, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи зазначені вище незаконно виготовлені документи, про що повідомив в подальшому ОСОБА 1.

Надалі, 12.10.2023 після 21 год. 30 хв. ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА 1, будучи обізнаним про відсутність підстав для виключення ОСОБА_13 з військового обліку, перебуваючи на паркувальному майданчику біля ТЦ « Novus » за адресою: АДРЕСА_3 , особисто передав ОСОБА_13 незаконно виготовлені документи, що дають право на перетин кордону (довідку військово-лікарської комісії № 15/1130, видану ІНФОРМАЦІЯ_7 (зареєстрована за № НОМЕР_4 від 21.03.2022) та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 21.03.2022, видане ІНФОРМАЦІЯ_7 ) та надав останньому вказівки щодо лінії поведінки при перетині державного кордону України з використанням наданих документів, зокрема ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_13 , що він повинен детально вивчити всю інформацію про його хворобу (ознаки, симптоми лікування), яка вказана в документах, знати, де розташовані і як виглядають медичні установи та їх приміщення, в яких нібито проходив військово-лікарську комісію ОСОБА_13 , знати, де ОСОБА_13 проживав у м. Львів нібито під час проходження ВЛК.

В подальшому, 15.10.2023, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА 3 вніс до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_13 з військового обліку у зв`язку з визнанням його військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_9 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

В свою чергу, того ж дня, ОСОБА 1, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, будучи обізнаним про відсутність підстав для виключення ОСОБА_13 з військового обліку та законних підстав для виїзду за державний кордон України, використовуючи особисті знайомства зі співробітниками Державної прикордонної служби України, зокрема з ОСОБОЮ 2, направив останньому з використанням месенджера «WhatsApp» та номеру мобільного телефону НОМЕР_5 на номер мобільного телефону НОМЕР_6 повідомлення із проханням посприяти у перетині державного кордону особі, яка буде слідувати автомобілем «Toyota» н.з. НОМЕР_7 , на що ОСОБА 2 відповів, що допоможе.

Так, 11.11.2023, приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_13 , перебуваючи за кермом автомобіля «Toyota» н.з. НОМЕР_7 у пункті пропуску «Устилуг» (Волинська область), повідомив невстановленому співробітнику ДПС України кодову фразу «на контролі». У свою чергу, невстановлений співробітник ДПС України повідомив, що ОСОБА_13 може безперешкодно перетнути державний кордон України в напрямку «виїзд» з України за наявності всіх необхідних документів, які дають підстави для виїзду з України, проте ОСОБА_13 не перетнув державний кордон України через відсутність при собі технічного паспорту на автомобіль «Тоуоtа» н.з. НОМЕР_7 .

В подальшому, 23.12.2023, ОСОБА_13 перетнув державний кордон України у пункті пропуску «Шегині» (Львівська область), на підставі, у тому числі документів: посвідчення військовозобов`язаного та довідки військово- лікарської комісії, виготовлення та передачу яких йому організували ОСОБА 1 та ОСОБА_3 .

За таких обставин ОСОБА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБОЮ 1 у період з липня 2023 року по жовтень 2023 року, сприяв порадами, вказівками, наданням засобів незаконному переправленню громадянина України ОСОБА_13 через державний кордон України, зокрема, діючи на виконання вказівок ОСОБА 1 вчинив дії спрямовані на незаконне виготовлення іншими особами документів, а саме: довідки військово-лікарської комісії №15/1130, виданої ІНФОРМАЦІЯ_7 (зареєстрована за № 1/859 від 21.03.2022) та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 21.03.2022, виданого ІНФОРМАЦІЯ_7 ), необхідних для виключення ОСОБА_13 з військового обліку та надання останньому права на перетин державного кордону України, які, 12.10.2023 після 21 год. 30 хв. особисто передав ОСОБА_13 , перебуваючи на паркувальному майданчику біля ТЦ «Novus» за адресою: АДРЕСА_3 та надав останньому вказівки щодо лінії поведінки при перетині державного кордону України з використанням наданих документів.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України, а саме сприяння порадами, вказівками, наданням засобів незаконному переправленню громадянина України ОСОБА_13 через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вказано, що розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до чт. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади у Державній прикордонній службі України строком на 3 роки, із застосуванням положень ст. 75 КК України звільнивши останнього від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, зі встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої судом не встановлено.

Безпосередньо в самій угоді про визнання винуватості викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 472 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

При визначенні міри покарання враховано положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи тяжкість та обставини вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, роль останнього у його вчиненні, обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 : щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставини, які обтяжують покарання; відсутність тяжких наслідків та збитку від скоєного кримінального правопорушення; даних про вік, стан здоров`я та особу ОСОБА_3 , який характеризується позитивно, активно сприяє волонтерській діяльності щодо відсічі збройної агресії рф проти України, має на утриманні малолітніх дітей та матір-пенсіонерку, раніше не судимий, сторони узгодили призначення ОСОБА_3 покарання, яке суд вважає визначеним відповідно до вимог закону.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином судом, у судовому засіданні, встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.

Згідно ч. 5 ст. 469 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у судовому засіданні, якщосуд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Стороною захисту заявлено клопотання про повернення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024 року ОСОБА_3 в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 242 240 грн. 00 коп., які було внесено на депозитний рахунок: отримувач ТУДСАУ в місті Києві, , МФО 820172, банк Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача UA1012089.

Прокурор не заперечував проти повернення застави у зв`язку із припиненням строку її дії.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що внесена заставодавцем сума застави за ОСОБА_3 підлягає поверненню заставодавцю.

Цивільний позов відсутній.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 376, 468-469, 472, 473-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляді за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , якій на підставі статей 36, 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000524 від 12.06.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України з одного боку та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади у Державній прикордонній службі України строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Заставу, визначену ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024 року та внесену на депозитний рахунок: отримувач ТУДСАУ в місті Києві, , МФО 820172, банк Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача UA1012089 в сумі 242 240 грн. 00 коп. - повернути заставодавцю.

Речовий доказ у кримінальному провадженні:

- довідку військово-лікарської комісії від 15.04.2022 № 2517, видану ІНФОРМАЦІЯ_10 на ОСОБА_3 - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 2 ст. 473 КПК України до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити сторонам.

Суддя: