Провадження №11-сс/801/683/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

захисника - адвоката ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали кримінального провадження №0000377 від 24.07.2024, за клопотанням слідчого слідчого відділення Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Червоне Барського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за апеляційною скаргою прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.08.2024, якою підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави у розмірі 300. 000 (триста тисяч) грн.

встановив:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.08.2024 підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 24 жовтня 2024, з одночасним визначенням застави у розмірі 300. 000 (триста тисяч) грн.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що з урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим та даних про особу підозрюваного жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що з урахуванням встановлених органом досудового розслідування обставин, які інкримінуються ОСОБА_9 відповідно до повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави, як альтернативу триманню під вартою, яка здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор окружної прокуратури ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, без визначення розміру застави.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд належним чином не взяв до уваги докази сторони обвинувачення, які могли істотно вплинути на його висновки. У кримінальному провадженні існують ризики,передбачені ст. 177 КПК України, яких неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, без визначення розміру застави. ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке пере6лдбаченго у вигляді позбавлення волі строком до 12 років. з конфіскацією майна. Вказані обставини підтверджують існування ризику можливих спроб переховування обвинуваченого.

Станом на теперішній час потерпілий та свідки не допитані в судовому засіданні, їх місця проживання відомі підозрюваному в наслідок ознайомленні із мате6ріалми провадження. Враховуючи, що підозрюваний чини психологічний тиск, погрожував заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав і свобод потерпілим, незастосування до ОСОБА_9 , запобіжного заходу, пов`язаного із ізоляцією від суспільства надає останньому реальну можливість здійснення впливу на свідків та потерпілого.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_9 та його захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку учасників провадження, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, суд повинен враховувати, що відповідно до ч. 3 ст. 176, ч. 1 ст. 183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Виходячи з аналізу матеріалів кримінального провадження та клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час відповідає його особі, характеру та тяжкості інкримінованих йому кримінального правопорушення, а обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе попередити ризики його неналежної процесуальної поведінки.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наведені у клопотанні слідчого обставини, які підтверджуються доданими до нього документами, що були предметом дослідження слідчого судді, з достатньою повнотою свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, кожен з яких слідчим суддею детально проаналізовано та мотивовано як підставу застування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Також, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_9 застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Що стосується доводів прокурора про незаконність обрання застави, як альтернативного запобіжного заходу, підозрюваному ОСОБА_9 у даному кримінальному упровадженні, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Прокурор в апеляційній скарзі посилається на те, що дії ОСОБА_9 свідчать про вчинення злочину із погрозою застосування над потерпілими.

В свою чергу, визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КК України, є правом суду, а не його обов`язком.

Як слідує із змісту ухвали, яку оскаржує прокурор, слідчий суддя, мотивуючи свій висновок щодо застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу, обґрунтовано враховував всі обставини викладені слідчим у клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що з огляду на вказані обставини, слідчий суддя правильно ухвалив рішення про визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 у розмірі 300 000 (триста тисяч) грн.

Це рішення слідчим суддею належним чином умотивовано і сумнівів у колегії суддів не викликає.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_9 альтернативного запобіжного заходу у виді застави є непереконливі, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування даного виду запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , із визначенням розміру застави, законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання в апеляційній скарзі прокурор, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_11 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.08.2024, якою клопотання слідчого слідчого відділення Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 задоволено та підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 24 жовтня 2024, з одночасним визначенням застави у розмірі 300. 000 (триста тисяч) грн., - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4