В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/4413/24

Провадження № 1-кп/0285/659/24

28 серпня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження

кримінальне провадження №0000243, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2024,

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомир, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка не працює, раніше судима,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2024 року до суду надійшов обвинувальний акт, з якого вбачається, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок за наступних обставин:

ОСОБА_3 , будучи засудженою вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області 24.01.2023 за ч.1 ст.164 КК України, у період виконання покарання у виді громадських робіт, починаючи з 01.04.2023 по 01.08.2024 злісно ухиляється від сплати, встановлених рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 2020 року (справа №285/2997/20) аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Так, ОСОБА_3 знаючи про свій обов`язок сплачувати встановлені рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, аліменти на утримання дитини, злісно ухиляється від сплати аліментів та його не виконує з 01.04.2023 по 01.08.2024.

ОСОБА_3 , будучи працездатною особою, отримуючи дохід від тимчасових заробітків, тобто маючи можливість виконати рішення суду про стягнення аліментів, заходів спрямованих на погашення заборгованості не здійснила, добровільну матеріальну допомогу не надавала, на попередження державних виконавців про кримінальну відповідальність за непогашення заборгованості по аліментах не реагує, тим самим злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, внаслідок чого, станом на 01.08.2024 виникла заборгованість в сумі 24686,00 грн., що перевищує суму сукупну нарахованих платежів за 3 місяці (загальна сума заборгованості розрахована починаючи із початку дати виконання рішення суду у розмірі 72202,13 грн,).

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи засудженою вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області 24.01.2023 за ч.1 ст.164 КК України, у період виконання покарання у виді громадських робіт, будучи працездатною особою, маючи дохід, знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 01.04.2023 по 01.08.2024, злісно ухилялась від сплати аліментів, встановлених рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області та його не виконувала.

Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого за ч.2 ст.164 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_3 подала прокурору заяву від 23.08.2024 щодо визнання своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченою, її згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту у її відсутності підтверджена захисником ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_5 .

Законний представник потерпілого ОСОБА_6 подала заяву, в якій висловила згоду з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без їх виклику та без проведення судового розгляду, а також ознайомилась з обмеженням права апеляційного оскарження.

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 надійшов до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд в спрощеному порядку відповідно до ст.302 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ст. 381 КПК України.

Суд, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, згідно ст. ст. 381, 382 КПК України, вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч.2 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Посилання сторони обвинувачення в обвинувальному акті на повторність вчинення кримінального правопорушення, як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України є помилковим, оскільки дана обставина охоплюється складом ч.2 ст.164 КК України.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченій, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відноситься до категорії кримінальних проступків; особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо, має мінливі доходи, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання; положення ст.ст.50, 65 КК України.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а тому суд погоджується з позицією прокурора щодо запропонованої міри покарання терміном 2 роки обмеження волі, що відповідає тяжкості вчиненого діяння та особі засудженої.

На думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім, сприятиме зміні протиправної поведінки обвинуваченої, формування в неї відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків.

Підстав для звільнення від відбування покарання судом не вбачається.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Арешт на майно не накладався.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.337, 370, 371, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, та призначити їй покарання у виді 2 (два) роки обмеження волі.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги на нього через Новоград-Волинський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового вироку.

Вирок, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_1