Справа № 487/8473/24
Провадження № 1-кс/487/5281/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001069 від 09.05.2024 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2024 старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001069 від 09.05.2024 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ..

У клопотанні слідчий зазначив, що у провадженні Першого слідчого віддідлу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001069 від 09.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Під час досудового розслідування встановлені наступні обставини, так Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан.

10.01.2024 ОСОБА_5 , був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №10 від 10.01.2024 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду старшого навідника мінометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та поставлено на всі види забезпечення.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_5 , зобов`язаний суворо дотримуватися вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

В противагу чому, 12.03.2024, солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце збору особового складу підрозділу, тоб то несення служби, поблизу АДРЕСА_3 та незаконно перебував поза його межами, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та приховуючи свою належність до Збройних Сил України.

28.09.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку п.2 ч.1 ст.208, п.6 ч.1 ст.615 КПК України, як підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

29.09.2024 у кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор, підтримала клопотання, просила його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 , просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що прокурором не доведено неможливість запобігти існуючим ризикам, шляхом застосування до його підзахисного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Разом з тим, у разі обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити розмір застави.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що 09.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001069 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

28.09.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку п.2 ч.1 ст.208, п.6 ч.1 ст.615 КПК України.

29.09.2024 у кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у нез`явленні військовослужбовцем вчасно на військову службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану..

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України підтверджується наступними долученими до клопотання та дослідженими доказами:

копією наказу начаьника ІНФОРМАЦІЯ_3 №8-мд від 10.01.2024;

копіями наказів командира ВЧ НОМЕР_1 ;

актом службового розслідування за фактом залишення солдатом ОСОБА_5 місця провходження військової служби;

протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 29.05.2024

Фактичні дані, які містяться у наданих стороною обвинувачення доказах, на думку слідчого судді, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання на строк до десяти років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, у тому числі за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території.

Здійснити спроби незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань чи взагалі надання будь-яких.

При цьому під час розгляду клопотання об`єктивно не доведено існування ризику передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Так у своєму клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 може вживати заходи до перешкоджання об`єктивності досудового розслідування, оскільки йому стали відомі фактичні дані та здобуті докази у кримінальному провадженні.

Разом з цим, слідчим на підтвердження існування вказаного ризику як до клопотання так і в судовому засіданні прокурором, не надано будь-яких належних та допустимих доказів на ті обставини, що ОСОБА_5 вживатиме незаконних заходів, спрямованих на перешкоджання об`єктивному та всебічному досудовому розслідуванню у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його майновий стан та стан здоров`я.

Так ОСОБА_5 не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність у підозрюваного соціально сталих зв`язків.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого військового злочину в умовах воєнного стану.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до пункту 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Враховуючи вище зазначені саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на стійке переконання слідчого судді, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам наявним та доведеним під час розгляду клопотання.

Одночасно слідчий суддя керується положеннями ч.8 ст.176 КПК України, відповідно до якої, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого статею 407 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя, за результатами розгляду клопотання, оцінивши в сукупності обставини кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 дані про його особу, а також обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу та визначені положеннями ст.178 КПК України, приходить до переконання про необхідність визначення розміру застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі.

При визначенні розміру застави, який можна вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує доведення існування ризиків визначених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного, його майновий стан, тяжкість та обставини кримінального правопорушення у якому він обґрунтовано підозрюється, та вважає, що заставу слід визначити - двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, запобіжний захід тримання під вартою, з утриманням на гаупвахті Військової служби правопорядку у Збройних силах України.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 повинен бути звільнений з під варти, в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 ( шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Покласти на ОСОБА_5 у разі звільнення під заставу наступні обов`язки:

повідомляти слідчого, прокурора чи суд в залежності від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання та роботи;

за наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_5 діє до 26 листопада 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошенн

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1