печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Оптіматрейдінг» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.11.2023 року, у кримінальному провадженні №0001681, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Оптіматрейдінг» в порядку ст. 174 КПК України в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.11.2023, у кримінальному провадженні №0001681 на майно, а саме: три системні блоки марки «Apple» з серійними номерами C07HG61UDJDO, CO7VH19GGIHV, CO7RDOGKG1J2; два ноутбуки марки «Apple» з серійними номерами FVFVNORHHV29 , FVFDT0ABM6KG; два моноблоки марки «Apple» з серійними номерами W8020865PC, CO2QWFX6GG7L, які належить ТОВ «Оптіматрейдінг», а також зобов`язати старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 або іншого уповноваженого слідчого у даному кримінальному провадженні повернути вищевказане майно власнику.

Мотивуючи означене клопотання, заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, з порушенням положень ст. 170 КПК України, без перевірки обставин та підстав накладення такого арешту. Також посилається на те, що накладений арешт порушує право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, вказує, що арештоване майно, не відповідає ознакам визначених ст. 98 КПК України.

У судове засідання прокурор не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

До суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про розгляд клопотання за його відсутності.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за №0001681 від 08.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.11.2023 року, у кримінальному провадженні №0001681 накладено арешт на майно, а саме: на три системні блоки марки «Apple» з серійними номерами C07HG61UDJDO, CO7VH19GGIHV, CO7RDOGKG1J2; два ноутбуки марки «Apple» з серійними номерами FVFVNORHHV29 , FVFDT0ABM6KG; два моноблоки марки «Apple» з серійними номерами W8020865PC, CO2QWFX6GG7L, які належить ТОВ «Оптіматрейдінг».

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Із мотивувальної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.11.2023 вбачається, що підставами накладення арешту є забезпечення кримінального провадження, а саме, забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства щодо накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyanv. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України - арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2023 року якою надано дозвіл на проведення обшуку за місцем знаходження ТОВ «Оптіматрейдінг», то було надано дозвіл лише на відшукання системних блоків персональних комп`ютерів, ноутбуків носіїв електронної інформації з можливістю вилучення з них інформації щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Так, у мотивувальній частині вищевказаної ухвали від 25.10.2023 року, наголошено на тому, що слідчий суддя не знаходить підстав для надання дозволу на вилучення мобільних терміналів, сім-карт, системних блоків персональних комп`ютерів, ноутбуків і макбуків, комп`ютерної техніки, носіїв електронної інформації (флеш-карт, жорстких дисків, твердотільних дисків), оскільки метою обшуку в першу чергу є виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення і вказаної мети можливо досягти без вилучення такої техніки, а з вилученням з неї відшукованої інформації.

Станом на час розгляду даного клопотання слідчому судді не було надано прокурором або органом досудового розслідування доказів того, що огляд вищевказаної вилученої під час обшуку комп`ютерної техніки та носіїв інформації проводився, а інформація з них вилучалася.

Слідчому судді не надано доказів того, що вилучена комп`ютерна техніка може містити, або містить дані, які вказують на те, що вона використовувалась, як засіб вчинення кримінального правопорушення, або зберегла на собі сліди кримінального правопорушення, а також з урахуванням того, що слідчим суддею не надавався дозвіл на її вилучення, вона не може відноситись за критерієм до категорії майна передбаченого ст.98 КПК України.

Крім того, як вбачається із наданих слідчому судді матеріалів, жодній службовій особі ТОВ «Оптіматрейдінг» не повідомлено про підозру та/або вони не є обвинуваченими у вказаному кримінальному проваджені, а також слід звернути увагу, що відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань ще у вересні 2023 року.

Враховуючи вказане, слідчий суддя приходить висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належного йому майна, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.11.2023, у кримінальному провадженні №0001681 на майно, а саме:

-три системні блоки марки «Apple» з серійними номерами C07HG61UDJDO, CO7VH19GGIHV, CO7RDOGKG1J2;

-два ноутбуки марки «Apple» з серійними номерами FVFVNORHHV29 , FVFDT0ABM6KG;

-два моноблоки марки «Apple» з серійними номерами W8020865PC, CO2QWFX6GG7L, які належить ТОВ «Оптіматрейдінг»,

Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1