Справа№487/8161/24
Провадження №1-кс/487/5100/24
УХВАЛА

Іменем України

26.09.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні повідомлення ОСОБА_3 на незаконне затримання та позбавлення волі у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшло повідомлення ОСОБА_3 на незаконне затримання та позбавлення волі у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому остання просить:

-зобов`язати керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 надати відомості (документи), на підставі яких ОСОБА_4 затриманий (якщо затриманий) та утримується (якщо утримується) у даній установі;

- зобов`язати керівника ГУ НП в Миколаївській області надати відомості (документи), на підставі яких ОСОБА_4 затриманий (якщо затриманий) та утримується (якщо утримується) у даній установі.

- звільнити від незаконного арешту ОСОБА_4 .

В обґрунтування повідомлення вказує наступне.

20.09.2024 було затримано ОСОБА_4 , який приходиться їй чоловіком без жодних на те правових підстав, невідомими особами у військовій формі, які повідомили, що вони нібито є представниками Заводського ТЦК та поліції, однак представитися та пред`явити свої документи відмовилися. В подальшому вони затримали ОСОБА_4 та примусом помістили у транспортний засіб та відвезли у невідомому напрямку та доставили нібито до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 . На словах сказали, що для проходження ВЛК. Завели в якесь приміщення і не давали доступ до правничої допомоги та спілкування з рідними. Протягом цього часу невідомі особи здійснювали відносно нього психологічний тиск, погрожували застосуванням фізичної сили. При цьому, будь- яке судове рішення, яке б давало підстави позбавляти його волі, відсутнє. Протоколи про затримання (адміністративне/кримінальне) не складалися.

Від начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 до суду надійшли заперечення, в яких останній просить відмовити у задоволенні повідомлення на незаконне затримання та позбавлення волі у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заперечень вказує наступне.

ОСОБА_4 не був затриманий в результаті протиправних дій.

Згідно норм КПК України, службові (посадові) особи територіального центру комплектування та соціальної підтримки не є правоохоронними органами чи органами державної влади, на яких покладено функцію затримання чи утримання осіб під вартою, а також службові чи посадові особи не є уповноваженими особами, що уповноважені затримати особу в рамках кримінальної юрисдикції в силу ст. 208 КПК України. Відтак. ОСОБА_4 не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються. Протокол про затримання згідно вимог КПК України та Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_4 не складався. Призов громадянина на військову службу під час мобілізації не є позбавлення особи права на свободу, а є обов`язком громадянина України, передбачений ст. 65 Конституції України. ОСОБА_4 призваний на військову службу на законних підставах та направлений для проходження служби до військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за межами територіальної юрисдикції Заводського районного суду м. Миколаєва.

У судове засідання ОСОБА_3 та представник ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явились, повідомлялись про розгляд повідомлення.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 у запереченнях просив розглядати повідомлення без його участі.

Дослідивши матеріали повідомлення, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог, п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п.10 ч.1 ст.3 КПК України).

Положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

З аналізу ст. 206 КПК України можна зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Глава 18 КПК України, ст. 206 КПК України регламентує відносини під час досудового розслідування, а саме запобіжні заходи, затримання особи.

Із заяви повідомлення ОСОБА_3 не вбачається, що правовідносини виходять із норм КПК України. При цьому, до повідомлення не долучено жодних доказів того, що громадянина ОСОБА_4 незаконно затримано працівниками ТЦК та СП. При цьому, з надних до суду заперечень вбачається, що ОСОБА_4 призваний на військову службу та направлений для проходження служби до військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за межами територіальної юрисдикції Заводського районного суду м. Миколаєва.

У зв`язку із чим, підстави для розгляду повідомлення ОСОБА_3 у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 206 КПК України, відсутні.

За такого кримінальне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 9, 206, 371 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Провадження за повідомленням ОСОБА_3 на незаконне затримання та позбавлення волі у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

-Слідчий суддя: ОСОБА_1