ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 675/157/23

Провадження № 11-кп/4820/576/24

Колегія суддів Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій за ч.1 ст.115 КК України ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0001273 від 03 грудня 2022 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої за ч.1 ст.115 КК України ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , зміненою обвинуваченою ОСОБА_6 , на вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Під час апеляційного розгляду, від прокурора Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_9 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 строком на 60 днів.

Прокурор, в даному клопотанні, посилається на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що обвинувачена ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 років до 15 років, а тому може незаконно впливати на свідків та потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні, а саме на свідків ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , потерпілого ОСОБА_17 , та інших відомих їй осіб, шляхом висловлення погроз, застосування фізичного насильства, схиляння їх до дачі неправдивих показань. Крім того, обвинувачена може переховуватись від суду, з метою уникнення покарання, яке їй загрожує, та у випадку не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , остання, усвідомлюючи усю суворість покарання, може покинути своє місце проживання і переховуватись від суду. Також, обвинувачена може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту, особистої поруки та особистого зобов`язання не зможуть запобігти реалізації вищевказаних ризиків.

Заслухавши прокурора, який підтримав подане клопотання, обвинувачену ОСОБА_6 та її захисника, які заперечили щодо його задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що воно підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Положенням ст.199 КПК України прямо передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється суддею за правилами цієї статті.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням, повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має розцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, за приписами ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня 2023 року вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2023 року стосовно ОСОБА_6 залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Постановою Верховного Суду колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 серпня 2024 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19.06.2023 та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 26.09.2023 задоволено частково, ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 26.09.2023 стосовно засудженої ОСОБА_6 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 16.10.2024 продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 14 грудня 2024, включно.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, а 14.12.2024 року закінчується строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 .

Апеляційний суд, діючи відповідно до вимог до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань, під час судового розгляду, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Подане прокурором клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, відповідає вимогам ст.ст.176, 177, 178, 183, 184, 199 КПК України.

Зі змісту положень ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку наявним ризикам, на які посилається прокурор у цьому клопотанні, а саме:

-можливості переховування обвинуваченої від суду,

-незаконного впливу обвинуваченої на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, та інших відомих обвинуваченій осіб,

-перешкоджання обвинуваченою кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення інших кримінальних правопорушень,

колегія суддів приходить до висновку, що такі ґрунтуються на фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні.

Так, ризик того, що обвинувачена ОСОБА_6 може переховуватись від суду, грунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого вона обвинувачується, за вчинення якого передбачено покарання, виключно, у виді позбавлення волі на строк від 7 років до 15 років, а тому колегія суддів вважає, що даний ризик продовжує існувати.

Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом висловлення обвинуваченою погроз, застосування фізичного насильства, або схиляння свідків ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , потерпілого ОСОБА_17 , та інших відомих їй осіб, до дачі неправдивих показань, обґрунтовується прокурором тим, що показання встановлених свідків є суттєвими і зміна, під час судового розгляду, може впливати на прийняття судового рішення за результатами розгляду провадження по суті. На думку колегії суддів, такі обґрунтування прокурора є слушними, так як обвинувачена, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на останніх, з метою зміни їх показань на її користь, оскільки1234цц

проживає з ними в одному населеному пункті, що підтверджується матеріалами провадження.

Ризик того, що обвинувачена може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення також продовжують існувати.

Колегія суддів, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченій, суворість покарання, дані про особу обвинуваченої, вважає, що прокурором, в судовому засіданні апеляційної інстанції, доведено існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України,

Водночас, колегія суддів враховує те, що чинний КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений (обвинувачена) при застосуванні до нього (неї) більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього (неї) процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відтак, потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинуваченій, шляхом продовження, останній, найсуворішого виду запобіжного заходу, є виправданою.

Зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_6 і виключити ризики, пов`язані із звільненням її з-під варти.

Посилання сторони захисту на те, що у даному кримінальному провадженні допитані всі свідки і потерпілий, встановлені всі фактичні обставини, та відсутність в обвинуваченої наміру переховуватись від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинити інші кримінальні правопорушення, що є підставою для застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів відхиляє.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність вказаних ризиків, а відтак і наявність підстав для застосування стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено.

Відтак, заперечення сторони захисту з приводу продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , є необґрунтованими.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 спливає 14.12.2024, однак закінчити розгляд кримінального провадження, до вказаного строку, є неможливим з об`єктивних причин, колегія суддів вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченій строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відомості, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_6 під вартою відсутні.

Продовжуючи обвинуваченій ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, колегія суддів не вбачає підстав для визначення останній розміру застави, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, з урахуванням того, що інкримінований обвинуваченій злочин відноситься до злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 31 січня 2025, включно.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2