ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/422/24 Справа № 711/8471/24 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 ОСОБА_4
секретар учасники справи прокурор підозрюваний захисник законний представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_5 ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учня 11 класу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , звернулася до слідчого судді з клопотанням в якому просила застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, з подальшим його утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Просила також не визначати розмір застави щодо ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні згідно п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, у зв`язку з вчиненням ним злочину із застосуванням насильства, що спричинив загибель людини.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2024 року клопотання слідчого задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 25.12.2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала мотивована тим, що враховуючи наявність обґрунтованої підозри, обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність ризиків у даному кримінальному проваджені, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить дієвості даного кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування та, на переконання слідчого судді, не буде порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

Також, слідчий суддя вважав за необхідне, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати підозрюваному розмір застави на даній, початковій стадії досудового розслідування, оскільки в даному випадку, внесення за підозрюваного ОСОБА_5 заставодавцем (оскільки враховуючи дані про особу ОСОБА_5 останній є учнем 11 класу та не має власного заробітку і доходу) будь-якого розміру застави, на переконання слідчого судді, не створить для підозрюваного ОСОБА_5 будь-якого додаткового тягаря відповідальності (з урахуванням перспективи втрати застави) щодо належної процесуальної поведінки та у зв`язку з цим не буде гарантією щодо належного виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, захисник підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси та постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або ж визначити підозрюваному мінімальний розмір застави.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 зазначив, що підставою для застосування щодо особи запобіжного заходу є наявність реальних ризиків вчинення підозрюваним дій, які перешкоджатимуть належному проведенню досудового розслідування, але ж ніяк не припущення слідчого та прокурора.

Прокурором не обґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, тим більше, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні.

Вважає, що утримання ОСОБА_5 під вартою необґрунтованим, так як підзахисний підтримує відносини з мамою, братами та сестрами, навчається у ліцеї, тобто має сталі та міцні соціальні зв`язки.

Судом при обранні запобіжного заходу не взято до уваги наявність можливості відбувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем свого фактичного проживання та реєстрації, у приватному будинку, який є власністю його батька.

ОСОБА_5 не має сенсу переховуватися від органів слідства, більш того - навіть не має такої можливості, так як паспорту для виїзду за кордон не має, заощаджень для нелегального способу життя нема, є неповнолітньою особою та навчається в 11 класі Стеблівського ліцею Звенигородського району Черкаської області.

Підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, і зазначення слідчим суддею ризику переховуватися є лише припущенням. Спосіб, яким ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідчим, прокурором та судом належним чином не обґрунтовано.

Крім цього, захисник вважає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином обов`язковість не визначати підозрюваному розмір застави. Ухвалюючи таке рішення слідчий суддя належним чином не мотивував його в цій частині, не прийняв до уваги, що така позиція фактично позбавляє підозрюваного можливості обрати альтернативний триманню під вартою запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права.

Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

З матеріалів справи вбачається, 27.10.2024 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 28.10.2024 року йому повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Згідно положень ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Позитивні характеристики підозрюваного ОСОБА_5 за місцем навчання, на даному етапі досудового розслідування не пом`якшують та не покривають існуючі ризики у кримінальному провадженні, оскільки не надають впевненості та гарантій у належній процесуальній поведінці останнього, зважаючи на тяжкість кримінального провадження у якому він підозрюється та його наслідки.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді тримання під вартою.

При розгляді клопотання слідчим суддею враховані, передбачені ст.ст. 178, 183 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, а також дотримані вимоги ст. 194 КПК України, в тому числі й щодо встановлення доведеності прокурором обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України; 5) щодо особливо тяжкого злочину сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину (п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України), то відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні, оскількистаття 115 КК України відноситься до кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід може не забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Даних про те, що підозрюваний ОСОБА_5 за станом здоров`я чи з інших причин не може утримуватися під вартою в умовах Черкаського слідчого ізолятору, судом не встановлено.

Правових підстав для обрання підозрюваному альтернативного запобіжного заходу, а саме заставу (як про це просить сторона захисту), колегія суддів не вбачає і вважає, що застосування до ОСОБА_5 тримання під вартою без визначення розміру застави здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Відтак, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави є обґрунтованою та вмотивованою, правових підстав для скасування ухвали слідчого судді не має.

Керуючись ст.ст. 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: