Справа № 206/6315/24
Провадження № 1-кс/206/1241/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ ВП №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Торецького відділу Бахмутської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000708, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 серпня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2024 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 надійшло клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 28.02.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000212 були внесені відомості за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

В ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000212 постановою прокурора відділу управління нагляду прокуратури Донецької області від 14 серпня 2015 року в окреме кримінальне провадження виділені матеріали відносно ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, відомості про що 14 серпня 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000708.

14 серпня 2015 за результатами проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000708 відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, однак останньому повідомлення про підозру особисто не вручено внаслідок не встановлення місцезнаходження підозрюваного на території будь якого населеного пункту, де органи державної влади повністю здійснюють свої повноваження, таким чином встановлено, що він переховується від органів досудового слідства. Згідно вимог, передбачених ч. 3 ст. 111, ст. 135 КПК України було вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

14 серпня 2015 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що він ухиляється від явки до органу досудового розслідування, що перешкоджає проведенню з ним слідчих й процесуальних дій та унеможливлює своєчасне прийняття законного процесуального рішення по даному кримінальному провадженню у розумні строки.

02 лютого 2015 відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України дії ОСОБА_5 перекваліфіковані з ч. 1 ст. 258-3 КК України на ч. 2 ст. 260 КК України та того ж дня, складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що в жовтні 2014 року останній приїхав до м. Донецьк, де вступив до незаконного збройного військового формування «ДНР».

У період з жовтня 2014 року ОСОБА_5 , маючи при собі автоматичу вогнепальну зброю, військове спорядження, діючи умисно, виконував наступні покладені на нього обов`язки керівництвом «ДНР»: участь у незаконній протидії та перешкоджанні виконанню службових обов`язків співробітникам правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції; заволодінні зброєю, боєприпасами, а також охорона укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції, та забезпеченні власної злочинної діяльності; захоплення будівель та інших об`єктів на території Донецької області; керування дорожнім рухом, затримання автотранспорту і водіїв.

Дії ОСОБА_5 носили тривалий характер виразились у активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувались вчиненням опору представникам влади із застосуванням автоматичної вогнепальної зброї.

Слідчий наводить ризики з числа перелічених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що підозрюваний переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду; знищить, сховає або спотворить будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливатиме на свідків у кримінальному провадженні; вчинить інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 на теперішній час не встановлено, останній переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим слідчий просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання погоджено прокурором Торецького відділу Бахмутської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 клопотання повністю підтримав з наведених в ньому підстав та просив його задовольнити.

Заслухавши думку прокурора в обґрунтування доводів і вимог клопотання, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14 серпня 2015 року відомості було внесено до ЄРДР за №0000708 за ч. 2 ст. 260 КК України.

Слідчим спеціалізованої слідчої групи СУ ГУМВС України в Донецькій області підполковником міліції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу управління нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000708 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Постановою слідчого СУ ГУМВС України в Донецькій області підполковника міліції ОСОБА_7 від 14 серпня 2015 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

02 лютого 2016 року слідчим СУ ГУНП в Донецькій області за погодженням з прокурором Донецької області ОСОБА_8 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 260 КК України.

17 вересня 2020 року слідчим СВ Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_9 прийнято постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Дзержинського міського суду Донецької області від 02 жовтня 2023 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами - показаннями свідків, які підтвердили участь ОСОБА_5 в діяльності терористичної організації «ДНР».

Статтею 131 КПК України визначені види заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких затримання особи.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Отже, метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є досягнення дієвості цього провадження, тобто забезпечення ефективності реалізації завдань кримінального провадження, закріплених ст. 2 КПК України та завдань окремих стадій кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 171 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 дійсно існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме останній може переховуватися від органів досудового розслідування оскільки, останній достовірно розуміє, що у разі доведення судом його провини у скоєнні вказаного злочину, йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2011 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, відносно підозрюваного наявний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик того що він може знищити, сховати, спотворити речі що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення на що вказує те, що ОСОБА_5 під час здійснення злочинної діяльності мав у розпорядженні вогнепальну зброю та боєприпаси до неї, міг бути причетний до дій щодо їх незаконного придбання, перевезення та переховування. На даний час зброя і боєприпаси не вилучені в повному обсязі і є підстави вважати що перебуваючи на свободі підозрюваний зможе їх знищити, переховувати, передати іншим особам чи використати для продовження злочинної діяльності.

Про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що перебуваючи на свободі ОСОБА_5 з метою уникнення покарання, може незаконно впливати на свідків та інших осіб пов?язаних досудовим слідством у справі загрожуючи їхньому життю та здоров?ю.

Суд також погоджується з доводами про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 є особою, яка приймає участь у діяльності незаконного збройного формування, яке на даний час є діючим, а інші його члени, в тому числі і ті, з якими підтримує зв`язок підозрюваний, ведуть озброєну боротьбу, направлену на повалення державної влади України та порушення її територіальної цілісності, а також вчиняють інші протиправні діяння, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на свободі, підозрюваний, усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може продовжити протиправну діяльність направлену на повалення державної влади в Україні та порушення її територіальної цілісності, крім того, також може продовжити підтримувати зв?язки з іншими членами незаконного збройного формування, повідомляючи їм відомості, які можуть стати йому відомі в ході слідчих дій по даному провадженню, а також інші важливі відомості, як то місця дислокації сил антитерористичної операції, їх чисельність, склад, озброєння, що може створювати перешкоди для подальшої боротьби з незаконними бойовими формуваннями організації «ДНР», значна кількість членів якого ще не встановлені, кінцевою метою даного кримінального провадження є притягнення всіх винних осіб до кримінальної відповідальності.

Протягом дії попередньої ухвали слідчого судді Дзержинського міського суду Донецької області від 02 жовтня 2023 року про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, здійснити останній не вдалось.

Відповідно до положень ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, має право звернутись із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких передумов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи вважає, що наявні у провадженні докази свідчать про наявність обставин зазначених у пунктах 1, 2 частини 4 статті 189 КПК України, особа об`єктивно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є реальними і такими, що підтверджуються наявними матеріалами, а тому клопотання про надання дозволу на затримання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 188, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Самарського районного суду м. Дніпропетровська для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

В силу ч. 2 ст. 190 КПК України, слідчий суддя зазначає дані прокурора: ОСОБА_10 ( АДРЕСА_1 ).

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Визначити строк дії ухвали шість місяців з дати її постановлення, тобто до 03 червня 2025 року, але в рамках строків досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000708.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1