У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про відвід судді ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И В:

12.09.2024 прокурор Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні № 0000884 від 06.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, про звернення застави в дохід держави та про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду 12.09.2024 матеріали клопотання передано слідчому судді ОСОБА_7 .

Під час розгляду клопотання, у судовому засіданні 12.09.2024, прокурор Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 заявив відвід судді ОСОБА_7 .

Заяву прокурор обґрунтував тим, що Прокурорами Ужгородської окружної прокуратури спільно із обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000884 від 06.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.12.2023 більш точний час встановити не виявилось за можливе, у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на створення злочинної організації, керівництво такою організацією, участь у злочинній організації, а також організацію заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в умовах воєнного стану, шляхом незаконних операцій, з використанням електронно-обчислювальної техніки, у складі злочинної організації.

Під час досудового розслідування 05.06.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_9 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 20.07.2024 включно.

У подальшому, 18.07.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_9 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 757 000 гривень, яку за останнього внесено, строком до 12.09.2024 включно.

02.09.2024 Закарпатським апеляційним судом ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 18.07.2024 скасовано та постановлено нову ухвалу, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, після чого ОСОБА_9 взято під варту у залі судових засідань, строком до 12.09.2024 включно. При цьому, апеляційним судом вказано на неправильне надання оцінки слідчим суддею фактичним обставинам справи та існуючим ризикам.

При розгляді питання щодо продовження 12.09.2024 судом першої інстанції запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_9 , слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 прийнято рішення про продовження такого запобіжного заходу, але із повторним визначенням застави у тому самому розмірі, як і у скасованій ухвалі суду від 18.07.2024, строком до 08.11.2024 включно.

Прокурор вказує на те, що з огляду на незначний проміжок з часу винесення апеляційним судом ухвали суду про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, суддею ОСОБА_7 надано оцінку суду апеляційної інстанції та повторно, тих самих підстав, ухвалено рішення про визначення ОСОБА_10 тримання під вартою із визначенням застави 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 757 000, 00 гривень.

Як вказано у заяві про відвід, на думку сторони обвинувачення у даному випадку складається враження про упередженість слідчого судді щодо звільнення ОСОБА_11 з під варти.

При цьому цитуючи п. 10 ч. 1 ст. 178 КПК України прокурор зазначає, що відносно підозрюваного ОСОБА_11 на розгляді суду перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 332 КК України. Вказаний злочин ОСОБА_9 , відповідно до пред`явленого обвинувачення, вчинив у співучасті у складі організованої злочинної групи із своїм батьком ОСОБА_4 , який є організатором в обох кримінальних провадженнях.

Прокурор стверджує, що під час спроби звернути на вказану обставину, слідчий суддя під час судового засідання повідомила, що цей факт не має жодного значення, оскільки ОСОБА_9 за обвинуваченням у іншому кримінальному провадженні може бути визнаний не винним, тобто суд без виходу в нарадчу кімнату надав невірну оцінку доказам сторони обвинувачення, а тому такі обставини викликають сумнів у неупередженості слідчого судді.

Також, слідчий суддя залишив поза увагою, що ризики не є наперед визначеною подією, а по суті представляють ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, 11.09.2024 під час судового засідання, зважаючи на те, що в матеріалах справи міститься лише короткий текст ухвали суду апеляційної інстанції, слідчим суддею зобов`язано прокурора надати повний текст ухвали суду апеляційної інстанції, а в подальшому після отримання такого фактично надано оцінку рішенню апеляційної інстанції.

Прокурор зазначає, що окрім того, наявні сумніви, які викликають неупередженість слідчого судді щодо розгляду клопотань, які стосуються батька ОСОБА_11 - ОСОБА_4 .

Так, прокурором до суду подано клопотання про продовження покладених на ОСОБА_4 обов`язків за запобіжним заходом у вигляді застави.

У подальшому, 12.09.2024 слідчому судді, через порушення ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, подано клопотання про зміну запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави, яке у порядку ст. 186 КПК України розглядається слідчим суддею, судом невідкладно.

А тому, перед початком судового засідання про продовження обов`язків стосовно ОСОБА_4 стороною обвинувачення пред`явлено судді відмітку суду про отримання такого клопотання, на що слідчий суддя ОСОБА_7 повідомила, що на розгляд такого клопотання відведено 5 днів, упродовж яких буде розглянуто вказане клопотання.

На доводи сторони обвинувачення стосовного того, що спочатку слід розглянути клопотання про зміну запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави, а після розгляду такого, провести розгляд клопотання про продовження обов`язків, слідчий суддя ОСОБА_7 , порушуючи вимоги професійної етики, на підвищених тонах почала звертатись до сторони обвинувачення та повідомила, що сторона обвинувачення занадто принципово ставиться щодо розгляду таких клопотань.

Факт того, що підозрюваний ОСОБА_4 затриманий на підставі ухвали апеляційного суду через неявки у судові засідання та доставлений на вимогу суду І інстанції для розгляду вказаних клопотань, на прийняття рішення про негайний розгляд клопотання про зміну запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави, як того вимагає закон, жодним чином не вплинув.

Прокурор зазначає, що, на підставі вище викладеного вбачає в діях судді наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 36, 75 КПК України, прокурор заявляє відвід судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_7 .

У судовому засіданні прокурор підтримав заяву по відвід, з підстав що наведені в заяві від 12.09.2024, додатково просив врахувати доповнення до поданої заяви про відвід. Мотивуючи такі доповнення посиланням на п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи та практику Європейського суду з прав людини. Просив відвести слідчого суддю ОСОБА_7 .

Підозрюваний та його захисник заперечили проти задоволення поданого відводу, мотивуючи тим, що такий є необґрунтованим. Адвокат ОСОБА_5 , зазначив що на його думну не має підстав для сумніву в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_12 , вказуючи, що питання розгляду стосовно запобіжного заходу про який вказується в заяві стосуються іншої особи, тому вважає, що в задоволенні такого слід відмовити.

Слідча суддя ОСОБА_7 у судове засідання, на розгляд заяви про відвід не з`явилася, заяв не подавала.

Згідно ст. 80 ч.3 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Відповідно до ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відкладення судового засідання з розгляду заяви про відвід судді, через неявку учасників судового розгляду, належним чином повідомлених про дату і місце розгляду справи, не забезпечить дотримання розумних строків розгляду справи та вимог ст. 28 КПК України.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши заяву про відвід, матеріали клопотання про зміну запобіжного заходу, стягнення застави в дохід держави та про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Згідно ч.5 вказаної норми відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

В силу ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у ст.75 Кримінального процесуального Кодексу України і їх перелік є вичерпним.

Як на підставою для відводу прокурор вказує на те, що при розгляді питання щодо продовження 12.09.2024 судом першої інстанції запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_9 , слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 прийнято рішення про продовження такого запобіжного заходу, але із повторним визначенням застави у тому самому розмірі, як і у скасованій ухвалі суду від 18.07.2024, строком до 08.11.2024 включно.

Також прокурор вказує на те, при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу слідчим суддею без виходу в нарадчу кімнату надав невірну оцінку доказам сторони обвинувачення, зокрема щодо перебування у суді на розгляді обвинувального акту в іншому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 та що після отримання повного тексту ухвали суду апеляційної інстанції слідчим суддею фактично надано оцінку рішенню апеляційної інстанції.

Також, прокурор вказує, що 12.09.2024 слідчому судді, через порушення ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, подано клопотання про зміну запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави, яке у порядку ст. 186 КПК України розглядається слідчим суддею, судом невідкладно. Однак слідчий суддя ОСОБА_7 повідомила, що на розгляд такого клопотання відведено 5 днів, упродовж яких буде розглянуто вказане клопотання. На доводи сторони обвинувачення спочатку розглянути клопотання про зміну запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави, а після розгляду такого, провести розгляд клопотання про продовження обов`язків, слідчий суддя ОСОБА_7 , порушуючи вимоги професійної етики, на підвищених тонах почала звертатись до сторони обвинувачення та повідомила, що сторона обвинувачення занадто принципово ставиться щодо розгляду таких клопотань.

Вказуючи, що факт затримання підозрюваного ОСОБА_4 на підставі ухвали апеляційного суду через неявки у судові засідання та доставлений на вимогу суду І інстанції для розгляду вказаних клопотань, на прийняття рішення про негайний розгляд клопотання про зміну запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави, як того вимагає закон, жодним чином не вплинув.

Відповідно до ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом….

Згідно практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У відповідності з практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно до положень ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII , ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Системний аналіз положень ст.ст.75, 80 КПК України дає можливість дійти висновку про те, що заява про відвід має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність та особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді, судді від участі у судовому провадженні.

При тлумаченні змісту поняття «підстави, які викликають сумніви у неупередженості суду» необхідно дотримуватися балансу між виправданою необхідністю застосування широкого тлумачення цієї категорії та недопустимістю зловживання наявністю такого права.

Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, зокрема у п.66, наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", п. 42). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайн проти Швейцарії п. 43).

При цьому, в даному випадку прокурором в обґрунтування відводу наводиться оцінка прийнятих слідчим суддею процесуальних рішень, а також як упередженість слідчого судді в даній справі на прийняті рішення щодо звільнення ОСОБА_11 з під варти. Поряд із цим, заявляючи відвід слідчому судді саме під час розгляду клопотання поданого прокурором у тому ж самому кримінальному провадженні про зміну запобіжного заходу, звернення застави в дохід держави та про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд наголошує на тому, що в даному випадку предметом розгляду є не правильність надання оцінки слідчим суддею фактичним обставинам справи та існуючим ризикам, тобто правильність прийнятого рішення по суті (щодо розгляду клопотань) що може бути предметом апеляційного розгляду. Натомість судом у рамках розгляду заяви про відвід встановлюється наявність або відсутність обставини, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні.

Зазначені доводи прокурора, в частині непогодження із прийнятим слідчим суддею рішенням при розгляді іншого клопотання хоча і в одному й тому ж кримінальному провадженні, а саме про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_10 , не є підставою для відводу судді, а постановлена слідчим суддею ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції.

У заяві про відвід прокурор також зазначає, що 12.09.2024 слідчому судді, через порушення ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, подано клопотання про зміну запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави, яке у порядку ст. 186 КПК України розглядається слідчим суддею, судом невідкладно.

Згідно ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність зміни запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Прокурор, слідчий за погодженням з прокурором також має право подати клопотання про дозвіл на затримання особи, яке розглядається слідчим суддею, судом згідно з правилами, передбаченими статтею 189 цього Кодексу.

У даному випадку прокурор із клопотанням про дозвіл на затримання особи підозрюваного до слідчого судді не звертався, інших підстав розгляду невідкладно поданого стороною обвинувачення ст. 200 КПК не передбачає.

Окрім того, як вбачається з матеріалів клопотання, прокурор звернувся із зазначеним клопотанням 12.09.2024, а зі змісту журналу судового засідання вбачається, що розгляд клопотання розпочато того ж дня.

Як зазначив Європейський суд у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Крім того, згідно рішення ради суддів України № 46 від 07.09.2017 року «Про роз`яснення деяких питань конфлікту інтересів в діяльності суддів» наявність судового рішення, яке ухвалено судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Ухвалення суддею судових рішень та вчинення нею процесуальних дій, а також незгода з такими рішеннями чи діям и учасників процесу не є підставою для відводу судді, не свідчать про надання безпідставних переваг окремим учасникам процесу та можуть бути предметом оскарження у передбаченому законом порядку. Зазначена позиція відповідає роз`ясненням, наданим Верховним Судом України у Постанові Пленуму № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади».

Таким чином, зазначені доводи прокурора про відвід слідчого судді в цій частині, а саме непогодження із процесуальними рішеннями прийнятими слідчим суддею при розгляді поданого клопотання про зміну запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави, не є підставою для відводу судді.

Разом із тим, щодо інших доводів прокурора про відвід слідчого судді, суд зазначає наступне.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року).

Відповідно до п. 5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН N 2006/23 від 27.07.2006 забезпечення рівного ставлення до всіх сторін судового засідання має першочергове значення для належного виконання суддею своїх обов`язків. При виконанні своїх судових обов`язків суддя не повинен словами чи поведінкою демонструвати прихильність чи упередженість до будь-якої особи чи групи осіб, керуючись причинами, що не стосуються справи. Суддя виконує судові функції, належним чином враховуючи інтереси всіх осіб, а саме сторін у справі, свідків, адвокатів, співробітників суду та колег по суду, не розрізняючи осіб на підставах, що не є суттєвими для належного відправлення таких функцій.

З наведеного вбачається, що при винесенні судового рішення у результаті розгляду справи, слідчий суддя повинен враховувати інтереси всіх сторін у справі.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про неупередженість суду навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі "Де Кюббер проти Бельгії" від 26 жовтня 1984 року, п. 26), важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, п. 45). Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об`єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.

Право особи на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Враховуючи підстави зазначені в п.4. ч.1. ст.75 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні і підлягає відводу, якщо у однієї із сторін по справі є підстави сумніватись в об`єктивності та неупередженості судді, суд вважає, що викладені в заяві про відвід в цій частині саме такі обставини необхідно прийняти до уваги.

Приймаючи до уваги, що у сторони кримінального провадження, прокурора, який подав заяву про відвід слідчому судді, вказуючи про можливе виникнення сумнів у разі прийняття рішення у даній справі, та враховуючи що у такої сторони провадження склалось враження упередженості та необ`єктивності слідчого судді ОСОБА_7 , з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ`єктивність та упередженість слідчого судді ОСОБА_7 , а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість слідчого судді, з огляду на те, що у стороннього спостерігача може об`єктивно викликати сумніви в неупередженості судді при прийнятті рішення, суд дійшов до висновку про задоволення заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_7 , з цих підстав.

Таким чином, суд вважає, що заявлений в цій частині відвід є обґрунтованим та підлягає задоволенню, тому заяву слід задовольнити частково.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75-81, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про відвід слідчого судді ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Матеріали справи №308/21864/23 за клопотанням прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_13 , у кримінальному провадженні № 0000884 від 06.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, про зміну запобіжного заходу, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , передати до канцелярії суду відповідно до положень ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1