Справа № 288/2186/24
Провадження № 1-кп/288/185/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в селищі Попільня Житомирської області у режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 23 вересня 2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Вишневе, Татарбунарський район, Одеська область, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючий в СВГ « ОСОБА_5 » на посаді тракториста-машиніста, раніше не судимий,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи обізнаним, що відповідно до підпункту «а» пункту 2.1. частини 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, достовірно знаючи, що він не отримував у встановленому Положенням «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року порядку посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане 18 серпня 2016 року Держсільгоспінспекцією в Одеській області на ім`я ОСОБА_4 та маючи умисел на подальше використання завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане 18 серпня 2016 року Держсільгоспінспекцією в Одеській області на ім`я ОСОБА_4 , бланк якого не відповідає аналогічним, що знаходяться в офіційному обігу, оскільки виготовлений електрофотографічним способом друку, 22 вересня 2024 року о 16 годині 06 хвилин ОСОБА_4 під час руху по автодорозі по АДРЕСА_2 , на комбайні зернозбиральному марки «JOHN DEERE S 680і», реєстраційний номер НОМЕР_2 зеленого кольору, був зупинений працівниками поліції, які пред`явили законну вимогу надати посвідчення водія.

ОСОБА_4 усвідомлюючи те, що він не отримував у встановленому Положенням «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року порядку посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане 18 серпня 2016 року Держсільгоспінспекцією в Одеській області на ім`я ОСОБА_4 та воно є підробленим, надав його працівникам поліції з метою уникнення відповідальності за порушення правил дорожнього руху та відповідного адміністративного покарання, тим само використав завідомо підроблені офіційні документи.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/106-24/14397-ДД від 25 вересня 2024 року, бланк наданого посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане 18 серпня 2016 року Держсільгоспінспекцією в Одеській області на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним, що знаходяться в офіційному обігу, виготовлений електрофотографічним способом друку.

Своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого офіційного документа, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною четвертою статті 358 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України визнав повністю і дав показання, які відповідають змісту обвинувачення та погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, не оспорював їх, позиція його є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку згідно статті 349 КПК України.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною четвертою статті 358 КК України, як використання завідомо підробленого офіційного документа.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення.

Обираючи обвинуваченому міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, згідно статті 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, щире каяття, повне визнання вини.

Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 при цьому встановлено, що він раніше не судимий, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, позицію прокурора, інші обставини справи та приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції частини четвертої статті 358 КК України у виді штрафу, так як таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Питання щодо речових доказів суд вирішує, відповідно до статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні, які складають 3183.60 гривень, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не пред`явлено.

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись статтями 336, 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за частиною четвертою статті 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирати.

Речові докази: - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане 18 серпня 2016 року Держсільгоспінспекцією в Одеській області на ім`я ОСОБА_4 , яке упаковано до спец пакету МВС Експертна служба 5761477, передане на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області (селище Попільня, вулиця Фомічова,6, Житомирського району, Житомирської області) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , жителя: АДРЕСА_1 ) на користь держави (на рахунок: Отримувач: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Банк отримувача: Казначейство України; Код ; Рахунок: UA0006797; Код класифікації доходів: 24060300) витрати за проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/106-24/14397-ДД від 25 вересня 2024 року в розмірі 3183.60 гривень.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Вступна та резолютивна частина вироку проголошена 06 листопада 2024 року відповідно до частини п`ятнадцятої статті 615 КПК України

Повний текст вироку негайно після проголошення резолютивної частини вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1