У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/9341/24

Номер провадження 1-кс/495/2399/2024

15 листопада 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському Одеської області клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу,

В С Т А Н О В И В:

13.11.2024 року слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровською окружною прокуратурою клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу.

Протоколом повторного автоматичного визначення слідчого судді від 14.11.2024 року, у зв`язку із самовідводом слідчого судді ОСОБА_5 , справу № 495/9341/24 (провадження 1-кс/495/2399/2024) за клопотанням слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу розподілено на слідчого суддю ОСОБА_1 .

В клопотанні зазначено, що слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001465 від 10.10.2024 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі, викрадення людини, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань та ч. 4 ст. 186 КК України, відкритому викрадені чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

Встановлено, що 09 жовтня 2024 приблизно о 20:00, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_6 , на фоні боргових відносин, виник злочинний умисел направлений на викрадення та незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільну небезпечність вчинюваного діяння та бажаючи настання його суспільно небезпечних наслідків, проти волі ОСОБА_7 погрожуючи фізичною розправою, наказав останньому сісти до автомобілю марки «ГАЗ», модель в ході досудового розслідування не встановлено, державний номерний знак: НОМЕР_1 .

В подальшому обмеживши свободу пересування ОСОБА_7 , ОСОБА_6 доставив останнього до свого місця мешкання що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому приблизно о 21:00, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись на території будинку АДРЕСА_2 насильно, завів потерпілого до приміщення гаражу, де з метою подавлення волі останнього до опору, взяв металевий кут та наніс декілька ударів по різних частинах тіла потерпілого, в результаті яких ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців с садном лівої щічної ділянки, синця передньої поверхні шиї у нижньої частині, синця з садном в проекції лівого ліктьового суглоба по розгинальній поверхні, зливний синець правої задньобокової поверхні грудної клітки в проекції VII-XI ребер між прихребтовою та задньою паховою лініями, синця лівого зап`ястя по розгинальній та боковим поверхням.

В подальшому в всупереч волі потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 спустив останнього до оглядової ями для автомобілів, із застосуванням металевих кайданків причепив потерпілого до металевих сход.

Після цього, ОСОБА_6 діючи свідомо, в порушення прав, гарантованих Конституцією України (ст.ст. 28-29), Конвенцією про захист прав і основних свобод людини від 4 листопада 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, залишивши ОСОБА_7 у приміщенні гаражу в оглядовій ямі, насильно всупереч його волі, без їжі та води, тримав його у вказаному приміщенні у небезпечному для життя стані, завдаючи фізичних страждань, позбавляючи його волі, можливості вільно рухатися та пересуватися приблизно до 00 години 10 хвилин 10 жовтня 2024 року, коли ОСОБА_7 вдалось втекти та повідомити про скоєне відносно нього кримінальне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме, незаконному позбавленні волі, викраденні людини, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань.

Крім того, достовірно знаючи про те, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строк дії якого Указом Президента України від 6 травня 2024 року № 271/2024, продовжено до 12 листопада 2024 року (тобто на момент вчинення злочину), під час незаконного позбавлення волі ОСОБА_7 , у ОСОБА_6 який знаходячись за місцем свого мешкання на території будинку АДРЕСА_2 в гаражному приміщені, 09 жовтня 2024 приблизно о 21:00 більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, виник прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону Google Pixel 2 який належить потерпілому.

Далі, ОСОБА_6 з корисливий мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його дії будуть помічені потерпілим та з метою пригнічення волі до опору останнього, наніс один удар правою ногою та кулаком в область обличчя потерпілого. В результаті нанесених ударів ОСОБА_7 віддав ОСОБА_6 свій мобільний телефон Google Pixel 2, вартістю 700 грн.

В подальшому ОСОБА_6 розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 700 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме, відкритому викрадені чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

Встановивши наявність достатніх доказів, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Випасне Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про те, що він підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України, тобто незаконному позбавленні волі, викрадення людини, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань та ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкритому викрадені чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

За твердженням слідчого, під час досудового розслідування слідчим СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , та оперативними працівниками ВКП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, були здійснені спроби виклику ОСОБА_6 до слідчого відділу Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, з метою його допиту та проведення інших слідчих дій за його участі. На адресу фактичного мешкання ОСОБА_6 було неодноразово направлено повістки про виклик кур`єрською доставкою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », але ОСОБА_6 відмовлявся отримувати посилки адресовані на його ім`я. Крім того, на мобільний телефон, яким користується ОСОБА_6 , неодноразово було здійснено спроби зв`язку, для виклику останнього в телефонному режимі, але ОСОБА_6 розуміючи що з ним намагаються зв`язатися працівники поліції, не підіймав слухавку, чим до теперішнього часу умисно ухиляється від спілкування з представниками органу досудового розслідування. Одночасно з відправленням повісток про виклик ОСОБА_6 на допит до слідчого, було направлено повідомлення захиснику, з метою організації прибуття разом з ОСОБА_6 на слідчі дії, але всі повістки та повідомлення були проігноровані ОСОБА_6 та його захисником.

Слідчий зазначив, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 приховує своє місце перебування та ігнорує спроби виклику його до органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим обрати відносно нього запобіжний захід Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області не надається можливим.

11.11.2024 року за постановою слідчого вказане кримінальне провадження було зупинено у зв`язку із тим, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було оголошено у розшук.

Приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 відомостей про своє місцезнаходження не надає, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що він переховується від органів досудового розслідування та суду, з метою запобігання ризику скоєння ним інших кримінальних правопорушень, так як він скоїв ряд злочинів, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши прокурора та слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України підозрюваний зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Згідно із ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно із ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у заходу статті 177 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001465 від 10.10.2024 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі, викрадення людини, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань та ч.4 ст.186 КК України, відкритому викрадені чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146 КК України, а саме: у незаконному позбавленні волі, викрадення людини, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань та ч.4 ст.186 КК України, а саме: у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 приховує своє місце перебування та ігнорує спроби виклику його до органу досудового розслідування.

Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 11.11.2024 року кримінальне провадження № 0001465 від 10.10.2024 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 та ч.4 ст.186 КК України зупинено та підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 оголошено у розшук.

Враховуючи вищевикладене, слідчий судя приходить до висновку, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, а також може вчиняти інші злочини, у зв`язку з чим клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для приводу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст.191 КПК України, затриманий на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинен бути звільнений або доставлений до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8