В И Р О К

іменем України

Справа №377/941/24

Провадження №1-кп/377/58/24

08 листопада 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши без проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000051 від 02.10.2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буда - Кошелево Гомельської області, Білорусь, громадянина України, не одруженого, тимчасово не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 21.05.2024 року Славутицьким міським судом Київської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт за наступних обставин:

21.05.2024 вироком Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_5 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, засуджено до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

25.06.2024 вищевказаний вирок Славутицького міського суду Київської області, який набрав законної сили 21.06.2024, надійшов на виконання до Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області разом з розпорядженням про його виконання, де цього ж дня ОСОБА_5 було поставлено на облік.

27.06.2024 засудженого ОСОБА_5 , ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування цього покарання, про що в нього відібрано пояснення та підписку. Цього ж дня ОСОБА_5 вручене направлення до Комунального підприємства «Житлово-комунального центру» для відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до наказу Комунального підприємства «Житлово- комунального центру» № 45-ОС від 28.06.2024 ОСОБА_5 прийнятий на підприємство для відбування призначеного вироком суду покарання у виді 240 годин громадських робіт, ознайомлений з графіком відбуття покарання у виді громадських робіт та правилами техніки безпеки при виконанні зазначеного покарання.

Згідно графіків виходу на роботу особи засудженої до покарання у вигляді громадських робіт за липень, серпень, вересень та жовтень 2024 року, у період із 01.07.2024 по 31.10.2024 року ОСОБА_5 повинен був відпрацювати 240 годин громадських робіт.

Однак ОСОБА_5 , будучи засудженим до покарання у виді громадських робіт та попередженим про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України, діючи з прямим умислом, не маючи поважних причин, що фактично позбавляли його можливості прибути для відпрацювання громадських робіт, з метою ухилення від відбування призначеного вироком суду покарання, систематично не прибував до Комунального підприємства «Житлово-комунального центру» для відбуття покарання у виді громадських робіт, а саме: 12.07.2024, 12.08.2024, 13.08.2024, 09.09.2024, 11.09.2024, 12.09.2024, 25.09.2024, 26.09.2024, 10.10.2024, 14.10.2024, 15.10.2024, 16.10.2024, 17.10.2024, 18.10.2024, чим ухилився від призначеного вироком суду покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин. Крім цього ОСОБА_5 постановами Славутицького міського суду Київської області від 14.08.2024, 03.07.2024, 04.07.2024 притягався до адміністративної відповідальності, а також 11.07.2024, 10.09.2024 та 13.09.2024 прибув на відпрацювання громадських робіт у стані алкогольного сп`яніння та до роботи не був допущений.

Станом на 30.10.2024 невідбута ОСОБА_5 частина покарання за вироком Славутицького міського суду Київської області від 21.05.2024 становить 56 годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_5 , ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Положеннями ч.ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Прокурор в обвинувальному акті зазначив клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

В заяві від 31 жовтня 2024 року щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складений в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_5 , ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку згідно з ч. 2 ст. 302 КК України, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 , у вчиненні ним інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, та необхідності призначення йому покарання.

Дії ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч.2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Під час досудового розслідування ОСОБА_7 , беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю правопорушення.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, відсутні.

При цьому суд бере до уваги, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Обвинувачений ОСОБА_7 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області не перебуває і за допомогою не звертався, тобто є осудною особою, до адміністративної відповідальності за 2024 рік притягався неодноразово за ч.2 ст.173-2, ч.3 ст.178, ч.1, 2 175-1, ч.1 ст.127-1 КпАП України, характеризується негативно, як особа яка постійно зловживає спиртними напоями і вчиняє постійно домашнє насильство проти матері.

Врахувавши обставини кримінального проступку, обставину, що пом`якшує покарання, особу винного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі. На думку суду, саме такий вид покарання є співмірним діянню і характеристиці особи та буде справедливим, достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

При складанні покарань за сукупністю вироків відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з співвідношення: одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Славутицького міського суду Київської області від 21.05.2024 року ОСОБА_5 , засуджений за ст.126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин. Однак, обвинувачений ОСОБА_5 , допустив умисне ухилення від відбування цього покарання та протягом невідбутої частини покарання за вищевказаним вироком Славутицького міського суду Київської області вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.389 КК України.

Згідно з довідкою начальника Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області станом на 30.10.2024 року ОСОБА_5 , невідбув покарання у виді громадських робіт 56 годин громадських робіт.

За таких обставин, ОСОБА_5 , необхідно призначити покарання за сукупністю вироків відповідно до ч.1 ст.71 КК України, відповідно до якої до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Славутицького міського суду Київської області від 21.05.2024 року у виді 56 годин громадських робіт з урахуванням п.4 ч.1 ст.72 КК України (56 / 8 = 7 днів).

Запобіжний захід під час досудового розслідування до ОСОБА_5 , не застосовувався.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речовий доказ: особову справу засудженого ОСОБА_5 №4/2024, яка зберігається відповідно до постанови начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області від 03.10.2024 року при матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000051 від 02.10.2024, необхідно повернути Вишгородському районному сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,369-371, 373-375, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, і призначити покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків шляхом повного складання призначених покарань до покарання, призначеного за даним вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Славутицького міського суду Київської області від 21.05.2024 року у виді 56 годин громадських робіт, що відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України дорівнює 7 дням обмеження волі, та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді одного року і семи днів обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ - справу засудженого ОСОБА_5 №4/2024 - повернути Вишгородському районному сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

На вирок суду учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1