Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року Справа № 608/2862/24

Номер провадження1-кс/608/788/2024

Слідча суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку «EASYCON» клопотання старшого слідчого СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садки, Заліщицького району Тернопільської області, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, військовозобов`язаного, солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_4 ,за погодженням з прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000470 від 20.11.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 Кримінального кодексу України.

В клопотанні старший слідчий вказав, що слідчим відділенням Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.152 КК України, дані про яке внесено в ЄРДР 20.11.2024 за №0000470.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 листопада 2024 року ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді солдата резерву 63 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із призовом 07 листопада 2024 року на військову службу, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», під час дії воєнного стану, близько 11 години, з метою ухилення від військової служби, самовільно залишив військову частину з постійним місцем дислокації у АДРЕСА_2 . Бандери, та попрямував у напрямку села Стара Ягільниця, Чортківського району, Тернопільської області,

Перебуваючи на території с. Стара Ягільниця, Чортківського району Тернопільської області 20 листопада 2024 року близько 01 години 00 хвилин, ОСОБА_5 зайшов на подвір`я домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив особу похилого віку, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Будучи раніше судимим за вчинення злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на зґвалтування ОСОБА_7 , а саме: вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що ОСОБА_7 є особою похилого віку, використовуючи стан в особливо вразливій для населення ситуації, перебуваючи у одязі військового зразка, обманним шляхом проник у приміщення житлового будинку, належного потерпілій, умисно, цілеспрямовано усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, посягаючи на охоронювані законом суспільні відносини, що забезпечують статеву недоторканість, із застосуванням фізичного насильства штовхнув потерпілу на підлогу та намагався вступити із нею в насильницькі статеві зносини. Не бажаючи вступати із ОСОБА_5 у статеві зносини, потерпіла почала чинити опір, шляхом відштовхування його від себе, а також кричати та вимагати у ОСОБА_5 припинити такі насильницькі дії.

Діючи з прямим умислом, цілеспрямовано і рішуче, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, з метою подолання опору потерпілої, а також доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 застосував до ОСОБА_7 фізичне насильство у виді неодноразового нанесення ударів руками по обличчі та стисненні тіла потерпілої, обмежив рухи потерпілої, подолавши таким фізичним насиллям опір, після, вступив із нею у статеві зносини природним способом, тобто вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій, всупереч її волі.

Внаслідок таких протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, субдуральної геморагії тім`яної долі справа, забою головного мозку, множинних гематом обличчя, грудної клітки, верхніх та нижніх кінцівок розміром від 1х1 до 7х6 см, садна периорбітальної ділянки зліва 1,5х2 см, тріщину задньої злуки, множинні садна слизової піхви.

Після цього ОСОБА_5 покину місце проживання ОСОБА_7 і переховувася від органів досудового слідства та суду.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи ( ОСОБА_7 ) з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

В ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Садки, Заліщицького району, Тернопільської області, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не працюючий, розлучений, від шлюбу має малолітню дитину, який вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 22.09.2016 засуджений до 5 років 6 місяців позбавлення волі, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України

22 листопада 2024 року ОСОБА_5 , у відповідності до вимого ст.278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.152 КК України.

Під час досудового розслідування зібрано ряд доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище злочину, які містяться в: протоколі огляду місця події від 20.11.2024; протоколі огляду території домогосподарства ОСОБА_8 від 20.11.2024; протоколі огляду від 20.11.2024; протоколі допиту потерпілої ОСОБА_7 від 20.11.2024; протоколі пред`явлення особи для впізнання по фотографіях від 22.11.2024; протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 20.11.2024; повідомленні про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення від 22.11.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 152 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 22.09.2016, засуджений до п`яти років шести місяців позбавлення волі, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ч.3 ст.186, ч.3 ст.185 КК України, звільнений 15 грудня 2023 року з місць позбавлення волі та не маючи постійного місця проживання, міцних соціальних зав`язків, постійного місця роботи добре розуміє, що у разі доведення вини йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, а тому є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання у вигляді позбавлення волі може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на свідка у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 та потерпілу ОСОБА_7 , які є особами похилого віку, потерпіла до моменту вчинення стосовно неї злочину проживала самотньо, і чинити відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння, він може схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування ; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. (п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим до покарання у вигляді позбавлення волі, після звільнення 15.12.2023 з місць позбавлення волі, не маючи постійного місця проживання, міцних соціальних зав`язків, постійного місця роботи, продовжив свою злочинну діяльність та вчинив нові кримінальні правопорушення.

Інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою можна обрати до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що узгоджується із санкцією статті, за якою обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 ..

Крім того, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_5 ..

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним тяжкого злочину, наявність перелічених ризиків, застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаних ризиків.

Крім цього, враховуючи зазначені обставини, а також відповідно до пп 1, 2 ч. 4 ст.183 КПК України, з врахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням фізичного насильства, а тому є підстави не визначати розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, старший слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят діб без визначення суми застави.

В судовому засіданні прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та старший слідчий СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 клопотання підтримують, просять його задовольнити з мотивів, наведених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник адвокат ОСОБА_6 не заперечують щодо задоволення клопотання старшого слідчого.

Слідча суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 12 вищезазначеного Кодексу, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, в сфері кримінального судочинства ризиком розуміється конкретний прояв протидії кримінальному провадженню, що дає підстави застосувати до підозрюваного певний запобіжний захід.

Згідно ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.

При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідча суддя виходить не з точки зору їх доведеності вини підозрюваного, а з точки зору їх допустимості прийти до висновку , що підозрювана особа могла вчинити злочин за викладених обставин.

Отже, слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, так як підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі до десяти років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, що підтверджується відсутністю в підозрюваного міцних соціальних зв`язків в суспільстві, місця роботи, сім`ї.

Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_9 та інших свідків, які в подальшому будуть встановлені, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки, підозрюваний ОСОБА_5 після звільнення з місць позбавлення волі вчинив нові кримінальні правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Зважаючи на викладене, слідча суддя приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для підозрюваного.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , слідча суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а тому приходить до висновку про те, що є підстави вважати, що застосування відносно підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим пп 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, зважаючи на доведеність старшим слідчим, прокурором наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідча суддя вважає за доцільне клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням фізичного насильства.

Задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідча суддя враховує доведеність на даний момент того, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вчинений із застосуванням фізичного насильства, тому слідча суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Садки Заліщицького району, Тернопільської області, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів і закінчується о 18 годині 00 хвилин 24 січня 2025 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Згідно з оригіналом

Слідча суддя: /підпис/:

Оригінал ухвали знаходиться в кримінальному провадженні № 0000470 від 20 листопада 2024 року.

Ухвала набрала законної сили « » року.

Слідча суддя: ОСОБА_1

Ухвалу видано 26 листопада 2024 року

Секретар: