Справа № 387/870/24
Провадження № 1-кп/396/235/24
УХВАЛА
03.10.2024 року м. Новоукраїнка Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Градіївка, Веселинівського району, Кіровоградської області, українець, громадянин України, навчається в Піщанобрідському професійному аграрному ліцеї група №12, не одружений, утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 361 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
Відповідно до обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що 08.05.2024 близько 08 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де також тимчасово проживала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка звернулась з проханням перевірити баланс її банківської картки емітованої в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 .
ОСОБА_3 , погодився допомогти, оскільки є обізнаним з користуванням послугами автоматизованих банківських систем, та на власному мобільному телефоні «Huawei P smart» модель FIG-LX1 синього кольору, imei: НОМЕР_2 та imei 2: НОМЕР_3 , встановив мобільний додаток «Ощад24», авторизувався в ньому з допомогою пін-коду, який повідомила йому ОСОБА_5 , і отримав можливість розпоряджатись коштами та функціями вищезазначеного банківського рахунку ОСОБА_5 , а також отримавши доступ до всіх послуг, які пропонує Інтернет-банкінг додатку «Ощад24».
В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення крадіжки грошових коштів із банківського рахунку потерпілої ОСОБА_5 НОМЕР_4 , відкритого в АТ «Ощадбанк», яким емітовано банківську картку № НОМЕР_1 .
В подальшому, цього ж дня 08.05.2024 ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_1 діючи в період дії воєнного стану встановленого Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року та продовженого по 12 серпня 2024 року, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом з метою таємного викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, використовуючи власний мобільний «Huawei P smart» модель FIG-LX1 синього кольору, imei: НОМЕР_2 та imei 2: НОМЕР_3 на якому вже був встановлений додаток віддаленого доступу до автоматизованої системи «Ощад24», робота якого була попередньо ним умисно не припинена, користуючись цим, здійснив несанкціонований вхід від імені ОСОБА_5 , до її особистого кабінету автоматизованої системи онлайн платежів «Ощад24» і з вище вказаної банківської картки ОСОБА_5 , в період з 09.18 год. по 16.34 год. здійснив п`ять трансакцій з банківської картки емітованої в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , на власну банківську карту АТ КБ «Приватбанк», тим самим вчинив таємне викрадення грошових коштів (крадіжку), шляхом проведення п`яти банківських транзакцій у сумі 1958.90 грн.
Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_3 , спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнові збитки на вище вказану суму.
Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.
Крім цього, ОСОБА_3 , 08.05.2024, перебуваючи по вул. Перемоги в центрі м.Помічна, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи України, як складової частини кредитно-фінансової системи держави, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 , будучи обізнаним з користуванням послугами автоматизованих банківських систем, маючи злочинний намір, спрямований на несанкціоноване втручання у роботу автоматизованих систем, з корисливих мотивів, а саме у роботу автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Ощад24», за допомогою свого мобільного телефону торгової марки «Huawei P smart» модель FIG-LX1 синього кольору, imei: НОМЕР_2 та imei 2: НОМЕР_3 , авторизувався у мобільному додатку «Ощад 24» АТ «Ощадбанк», тим самим здійснив вхід до вказаної автоматизованої системи, потім користуючись тим що робота вказаного додатку попередньо ним умисно не була припинена, здійснив несанкціонований вхід від імені ОСОБА_5 , використовуючи раніше відомий йому логін та пароль для входу в автоматизовану систему "Приват24", внаслідок чого отримав доступ до автоматизованої системи «Ощад 24» отримавши при цьому можливість розпоряджатись коштами та функціями вищезазначеного банківського рахунку ОСОБА_5 за яким закріплена банківська картка потерпілої з № НОМЕР_1 , а також отримавши доступ до всіх послуг, які пропонує Інтернет-банкінг додатку «Ощад24».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на заволодіння належними потерпілій грошовими коштами, отримавши несанкціонований доступ до банківського рахунку НОМЕР_4 , банківської картки АТ «Ощадбанк», № НОМЕР_1 , через мобільний додаток «Ощад24», використовуючи телефон марки «Huawei P smart» модель FIG-LX1 синього кольору, imei: НОМЕР_2 та imei 2: НОМЕР_3 , на якому був встановлений додаток віддаленого доступу до автоматизованої системи "Ощад24", здійснив несанкціонований вхід від імені ОСОБА_5 до особистого кабінету автоматизованої системи онлайн платежів «Ощад24», з банківської картки ОСОБА_5 , відкритої в АТ «Ощадбанк», здійснив операції з банківською карткою № НОМЕР_1 емітованої АТ «Ощадбанк», на ім`я потерпілої ОСОБА_5 , тим самими вчинив таємне викрадення грошових коштів (крадіжку) останньої, шляхом проведення декількох банківських транзакцій на загальну суму 1958,90 грн., перерахувавши грошові кошти з рахунку потерпілої на власну банківську картку спричинивши ОСОБА_5 матеріальних збитків на вищевказану суму, тим самим змінив баланс на рахунку потерпілої, без її дозволу та відома.
Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України, тобто несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив закрити провадження у справі в частині вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжок, розмір яких не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 в частині вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з тим, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до КУпАП, а саме ст. 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.
Потерпіла ОСОБА_5 для розгляду справи не з`явився з невідомих суду причин, подала заяву відповідно до якої просить справу слухати без її участі. Претензій до обвинуваченого не має.
При цьому, обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд кримінального провадження в частині вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та просив його закрити.
Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши норми закону, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю, з таких підстав.
За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Тобто, з 09.08.2024 року змінився "розмір крадіжки", який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна перевищувала 302,8 грн.).
Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.
Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 інкримінується вчинення крадіжки 08.05.2024 року на суму 1958,90 грн. і такі дії кваліфікувались за ч.4 ст.185 КК України.
Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Частиною 3 ст. 479-2 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.
Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п.4-1 ч.1ст.284 КПК України.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
На підставі вищевикладеного, керуючись п. 4-1 ст.284, ст.372 КПК України, суд,-
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - задовольнити.
Копію ухвали направити начальнику ВП №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області (м. Добровеличківка вул. Центральна, 115) для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до адмінстративної відповідальності.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено 03.10.2024 року та оголошено учасникам провадження 03.10.2024 року о 16.50 годині.
Суддя: ОСОБА_1