ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 622/92/22 Номер провадження 11-кп/814/820/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000057 від 07.04.2022, за апеляційними скаргами прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Диканського районного суду Полтавської області від 03.07.2023 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст. 125, ч.1 ст.126, ч1 ст.70 КК України до покарання у виді штрафу розміром 850 грн.

Відповідно до ст.100 КПК України вирішено долю речових доказів та судових витрат.

За вироком суду, 15.08.2021 приблизно о 19:30 годині, ОСОБА_8 , знаходячись поза службою, зустрівся на перехресті вулиць 8-го Березня та Центральної в смт. Золочів, Харківської області, з раніше знайомою йому ОСОБА_9 та запропонував їй на транспортному засобі - автомобілі Volkswagen Golf з д.н.з. НОМЕР_1 , проїхати до ставку, який розташований на виїзду із АДРЕСА_1 неподалік траси НОМЕР_2 із координатами ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Знаходячись поруч із автомобілем Volkswagen Golf з д.н.з. НОМЕР_1 на дорозі біля лісової ділянки, яка розташована за ставком, із координатами НОМЕР_3 , приблизно о 20 год. 10 хв. ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на грунті особистих неприязних відносин, виниклих на грунті рішення ОСОБА_9 припинити стосунки із ним, в ході сварки, з метою заподіяння фізичного болю, побоїв та тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , коли остання намагалася залишити місце спілкування, схватив її за плечі, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді синців по зовнішній поверхні лівого та правого плечей, та з силою штовхнув назад, від чого ОСОБА_9 впала на землю, вдарилась головою та втратила свідомість.

Продовжуючи свої умисні протиправні дії на завдання тілесних ушкоджень, коли потерпіла прийшла до тями та почала намагатися покинути це місце, ОСОБА_8 схопивши своєю правою рукою спочатку за праву, а потім за ліву руку ОСОБА_9 , з силою штовхнув її в салон автомобіля Volkswagen Golf з д.н.з. НОМЕР_4 , заподіявши тілесні ушкодження у вигляді синців по зовнішній поверхні лівого та правого плечей та по задньо-внутрішній поверхні лівого стегна в нижній третині.

Після чого, ОСОБА_10 вискочила з автомобілю та побігла по дорозі в бік смт. Золочів Харківської області, повернула направо у лісосмугу де пробігла близько 3 метрів та сховалась за деревом. На що ОСОБА_8 увімкнувши ліхтарик, знайшовши ОСОБА_9 поміж дерев у зазначеній лісовій ділянці, де продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, схопив останню спочатку за ліву руку, а потім, тримаючи за талію, підняв її, поклав на своє плече, поніс до автомобілю, де з силою поставивши на землю, штовхнув у салон автомобіля, від чого ОСОБА_9 вдарилася лівим ліктем о підлокітник салону та отримала тілесні ушкодження у вигляді садна в проекції лівого ліктьового суглобу по його передній поверхні та синців на кордоні з ліктьовим суглобом по зовнішній поверхні, по ліктьовій поверхні лівого передпліччя в нижній третині.

На що ОСОБА_9 знов вибігла з автомобілю, намагаючись утікати, але ОСОБА_8 продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на вчинення насильницьких дій, з силою схватив ОСОБА_9 за обидві руки, завів їх їй за спину та почав крутити, від чого остання відчула сильний фізичний біль.

Коли ОСОБА_9 почала голосно кричати від отриманого фізичного болю, ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, штовхнув її назад у переднє пасажирське сидіння автомобіля, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді синця по зовнішній поверхні лівої гомілки в нижній третині.

Після чого, ОСОБА_9 знов вибігла з автомобілю, але ОСОБА_8 продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на завдання побоїв та тілесних ушкоджень, з силою обома руками із застосуванням сили схопив ОСОБА_9 за талію в нижній частині ребер, чим заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді синців у поперековій ділянці ліворуч та праворуч на кордоні розташування 12 ребер, та, піднявши від землі, завдав побоїв, двічі вдаривши тулубом об кузов автомобіля, після чого штовхнув її на переднє пасажирське сидіння, від чого ОСОБА_9 відчула сильний фізичний біль.

В подальшому, ОСОБА_8 сів за кермо автомобіля Volkswagen Golf з д.н.з. НОМЕР_1 , де вже знаходилась ОСОБА_9 , та поїхав у бік смт. Золочів Харківської області, повернувшись на трасу НОМЕР_2 , де по дорозі продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на вчинення інших насильницьких дій, близько 10 разів хапав правою рукою останню за горло, придушуючи та ударяючи її голову об сидіння, тим самим завдавши останній фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень, доки вони не приїхали на автодорожній вокзал за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_9 знов вибігла з автомобіля, намагаючись втікти від ОСОБА_8 .

Але останній, насильно змушуючи ОСОБА_9 повернутись в автомобіль, знов своєю правою рукою схопив її за ліву руку та штовхнув назад у салон, внаслідок чого потерпіла вдарилась головою.

Після чого, ОСОБА_8 повернувся за кермо автомобіля Volkswagen Golf з д.н.з. НОМЕР_1 , та виїхав з АДРЕСА_1 на трасу Т2113 у бік населеного пункту АДРЕСА_3 , де по дорозі, продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на вчинення інших насильницьких дій, близько 10 хвилин хапав правою рукою ОСОБА_9 за горло, придушуючи та вдаряючи її голову об сидіння, тим самим завдавши останній фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень, доки вони не повернули направо на ділянку місцевості між полем та лісосмугою на території Золочівського району, точне місце в ході досудового розслідування не встановлено.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на завдання побоїв, перебуваючи за кермом автомобіля Volkswagen Golf з д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 в ході сварки, долонею лівої руки вдарив ОСОБА_9 , яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні автомобіля, по правій щоці, а потім долонею правої руки - по її лівій щоці, не спричинивши тілесних ушкоджень, внаслідок чого потерпіла відчула сильний фізичний біль.

В подальшому, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем, в якому примусово продовжувала знаходитись ОСОБА_9 , виїхавши на трасу Т2113, повернувся у АДРЕСА_1 , в ході чого, продовжуючи реалізацію свого умислу на вчинення інших насильницьких дій, неодноразово із силою хапав своєю правою рукою ОСОБА_9 за горло, придушуючи та ударяючи її голову об сидіння, тим самим завдавши останній фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень, доки близько 23 год. 45 хв. вони не під`їхали до кіоску «Кулінічі» на АДРЕСА_4 , біля якого на ОСОБА_9 чекав її чоловік ОСОБА_11 .

На вирок суду захисник та прокурор подали апеляційні скарги.

В подальшому захисник звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про закриття кримінального провадження, і звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував про закриття провадження з підстав, зазначених захисником.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду з приводу заявленого клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125, ч.1 ст.126 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України за закінченням строків давності. Наслідки закриття кримінального провадження за цих підстав обвинуваченому зрозумілі.

Відповідно до ст. 49 КК України строк давності - це певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (ст.ст. 284-288 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили (ст. 532 КПК України).

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

У тому разі, коли обвинувачений заперечує проти застосування строків давності щодо нього, суд постановляє вирок, призначає винній особі покарання та на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільняє її від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з абз. 1, 2 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України у порядку, встановленому КПК України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК України, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення відбулося 15.08.2021. Судом першої інстанції дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст. 125, ч.1 ст.126 КК України.

На момент розгляду клопотання санкція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року; санкція ч. 1 ст. 126 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

У відповідності до положень ст. 12 КК України вказані кримінальні правопорушення відносяться до категорії кримінальних проступків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

Як вбачається з абз. 2 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Оскільки із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_8 правопорушення 11.08.2021 минуло понад 2 роки, обвинувачений протягом цього періоду не ухилявся від слідства або суду, не вчинив нового кримінального правопорушення, є особою раніше не судимою, а тому він може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі вище викладеного, колегія суддів приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , скасування вироку Диканського районного суду Полтавської області від 03.07.2023щодо нього, звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього за ч.1 ст.125, ч.1 ст.126КК України

Керуючись ст. ст.284, 405, 407, 417 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання захисника задовольнити.

Вирок Диканського районного суду Полтавської області від 03.07.2023 щодо ОСОБА_8 скасувати та звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження за ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України щодо ОСОБА_8 закрити.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4