Провадження № 1-кп/161/1478/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 06 листопада 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000875 від 19.09.2024 року, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Сильне, Ківерцівського району, Волинської області, жительки АДРЕСА_1 , із вищою освітою, одруженої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей 2012, 2014 років народження, офіційно непрацюючої, раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_5 18 вересня 2024 року, близько 19 години 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , діючи умисно, в ході конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_4 , керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, умисно нанесла один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілої, чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та ранки слизової оболонки нижньої губи зліва, які згідно висновку судово-медичного експерта №639 від 19.09.2024 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 інкримінується заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у інкримінованому їй кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.125 КК України, визнала повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показала, що дійсно нанесла тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 , а саме один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілої. У вчиненому щиро розкаялася, просила суворо не карати. Вибачилась перед потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила факт нанесення їй обвинуваченою ОСОБА_5 тілесних ушкоджень за обставин зазначених в обвинувальному акті. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має , разом з тим просить призначити обвинуваченій покарання у виді громадських робіт. Зазначила, що зазнала фізичних та моральних страждань. Розмір відшкодування на даному етапі визначити не може.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями, які виразились в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість, щиро розкаялася у скоєному, раніше не судима, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, однак потерпіла наполягала на призначенні найсуворішого покарання визначеного санкцією ст. 125 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_5 винуватою, вважає за необхідне призначити останній покарання у виді штрафу, оскільки обвинувачена є матір`ю двох малолітніх дітей, один із яких має особливі потреби, що стверджується Консультативним висновком спеціаліста від 05.06.2024.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченою, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1