ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/9656/22

Провадження № 1-кп/522/346/24

11.09.2024 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши кримінальне провадження за ЄРДР № 0000322 від 16.03.2022 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бандурове Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, дітей не має, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У невстановленому місці та не встановлений час у ОСОБА_7 виник злочинний намір направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом з метою власного особистого збагачення, при цьому предметом свого злочинного посягання ОСОБА_7 обрав автомобіль марки «Hyndai Sonata», д/н НОМЕР_1 сірого кольору, номер НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_9 та перебував у законному користуванні ОСОБА_10 , у якого ОСОБА_7 до цього, неодноразово брав автомобіль для роботи через фірму «Уклон».

Так, з метою реалізації свого злочинного плану ОСОБА_7 10.03.2022 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , попросив у ОСОБА_10 надати йому автомобіль марки «HyndaiSonata», д/н НОМЕР_1 сірого кольору, номер НОМЕР_2 для своїх особистих потреб, на що ОСОБА_10 погодився та того ж дня, передав ОСОБА_7 автомобіль марки «HyndaiSonata», д/н НОМЕР_1 сірого кольору у користування та зобов`язався повернути його11.03.2022 року.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_7 , будучи обізнаним у тому, що вищевказаний автомобіль йому не належить та жодних прав на його користування і розпорядження у нього не має, 11.03.2022 не повернув вказаний вище транспортний засіб, а ні ОСОБА_10 , а ні власниці ОСОБА_9 та завершуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на власне незаконне збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, перестав виходити на зв`язок та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 146 652 грн.

Окрім того, 10.03.2022 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 у ОСОБА_7 виник злочинний намір спрямований на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману. Так, ОСОБА_7 , 14.03.2022 року, близько 11:00 год., приїхав за адресою: АДРЕСА_4 та реалізуючи свій злочинний намір, обрав предметом свого злочинного посягання грошові кошти. Реалізуючи свій план, ОСОБА_7 , незаконно заволодівши до цього транспортним засобом, а саме автомобілем марки «HyndaiSonata», д/н НОМЕР_1 сірого кольору, номер НОМЕР_2 , що належить гр. ОСОБА_9 , будучи обізнаним у тому, що автомобіль йому не належить та жодних прав на його користування і розпорядження у нього не має, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману продав вищевказаний автомобіль громадянину Туреччини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим, заволодів чужим майном, спричинивши останньому, матеріальний збиток у розмірі 145 000 грн.

Після чого, ОСОБА_7 зник з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Стороною обвинувачення діяння ОСОБА_7 кваліфіковано: за ч. 2 ст. 289 КК України, як: незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 2 ст. 190 КК України, як: заволодіння чужим майном шляхом обману, що завдало значної шкоди потерпілому.

На початку судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість за пред`явленим обвинуваченням визнав частково, а саме: за ч. 2 ст. 190 КК України та не погодився з кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 289 КК України, проте у подальшому заявив суду про визнання винуватості у повному обсязі та надав покази, згідно з якими підтвердив вчинення інкримінованих злочинів за обставин викладених у обвинувальному акті. Зокрема обвинувачений підтвердив факт незаконно заволодіння у березні 2022 року автомобілем марки «HyndaiSonata» сірого кольору, який він взяв у знайомого для надання послуг таксі. Після цього ОСОБА_7 , розуміючи, що не має жодних прав на вказаний транспортний засіб здійснив обман потерпілого ОСОБА_6 та під приводом продажу зазначеного автомобіля останньому, заволодів грошовими коштами потерпілого. Грошові кошти витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється. В подальшому викрадений автомобіль працівниками поліції було повернуто власнику. Також на момент розгляду справи у суді ним відшкодовано частину завданого збитку потерпілому ОСОБА_6 в сумі 65000 грн.

Крім визнання винуватості, вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 інкримінованих злочинів, за визнаних доведеними судом обставин, підтверджується наступними дослідженими в ході судового розгляду доказами:

- показаннями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , згідно з якими навесні 2022 році, в мережі Інтернет на сайті «ОLХ» він знайшов об`яву про продаж автомобіля «Hyndai Sonata». Він зателефонував за телефоном зазначеним в об`яві, йому відповіла жінка, яка підтвердила факт продажу автомобіля. Вони домовились про зустріч. Зустріч відбулась у кафе «Хаджибей», розташованому за адресою: АДРЕСА_4 . На зустріч з`явилися раніше невідома йому жінка та обвинувачений ОСОБА_7 на зазначеному автомобілі. ОСОБА_7 повідомив потерпілому ОСОБА_6 , що транспортний засіб фактично належить йому, а юридично оформлений на іншу особу. Потерпілий ОСОБА_6 оглянув автомобіль, перевірив його технічний стан на СТО, після чого досягнув згоди з ОСОБА_7 про його купівлю та передав грошові кошти в загальній сумі 145000 грн. Здійснити переоформлення транспортного засобу вони домовились з обвинуваченим пізніше, після чого потерпілий відвіз обвинуваченого та зазначену жінку додому і вони попрощались. Проте цього ж дня, після того як потерпілий ОСОБА_6 повернувся до себе додому, до нього приїхали інші раніше невідомі особи, які повідомили, що вказаний транспортний засіб був викрадений у них. Після цього також з`явились працівники поліції та розпочалось з`ясування обставин події. Транспортний засіб у потерпілого ОСОБА_6 було вилучено. Під час досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_7 було добровільно відшкодовано потерпілому ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 65000 грн.;

- показаннями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , згідно з якими, з 2021 року вона спільно проживала у цивільному шлюбі з обвинуваченим ОСОБА_7 в місті Одесі. Їй відомо, що ОСОБА_7 працював водієм таксі на чужих автомобілях, в тому числі через сервісну службу «Uklon». Після початку бойових дій на території України у лютому 2022 року, в цілях безпеки, разом зі своїми неповнолітніми дітьми, свідок переїхала з м. Одеси до своєї матері, яка проживала в будинку за адресою: АДРЕСА_5 , а ОСОБА_7 залишився в м. Одесі. Між 8-11 березня 2022 року до свідка приїхав ОСОБА_7 на автомобілі «Hyndai» сірого кольору, на якому він працював раніше та повідомив, що тепер зазначений автомобіль належить йому і він його отримав в рахунок оплати за виконану роботу. ОСОБА_7 попросив телефон свідка, щоб подати об`яву про продаж вказаного автомобіля. Через деякий час їй почали дзвонити з приводу продажу автомобіля. Так вона домовилась про зустріч з раніше невідомим чоловіком. Зустріч відбулась у кафе «Хаджибей» розташованому в смт. Криве Озеро Миколаївської області. На зустріч, свідок та ОСОБА_7 приїхали разом на вказаному автомобілі. Спілкування з приводу продажу автомобіля відбувалось між ОСОБА_7 та зазначеним чоловіком. Свідок бачила як чоловік передав грошові кошти ОСОБА_7 . Після цього чоловік відвіз свідка та ОСОБА_7 на зазначеному автомобілі додому до матері свідка. Одразу після цього ОСОБА_7 та свідок з дітьми поїхали в м. Житомир.;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.06.2021 відповідно до яких свідок ОСОБА_10 , з-поміж представлених для впізнання фотозображень 4 осіб, впізнав ОСОБА_7 , як особу, якій передав транспортний засіб, своєї бабусі ОСОБА_9 та який не повернув автомобіль, а незаконно продав його третім особам;

- даними висновку експерта Одеського НДЕКЦ судової товарно-транспортної експертизи № СЕ-19/116-22/8746-АВ від 23.06.2022, згідно з яким ринкова вартість автомобіля «HyndaiSonata», НОМЕР_1 , станом на 10.03.2022 складала 146652, 17 грн.; витрати на проведення експертизи склали 1510, 24 грн.

Потерпіла ОСОБА_9 у встановлена порядку повідомлена про дати, час і місце судового розгляду, у судові засідання - не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, разом з цим від останньої надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на зазначене, зважаючи на позицію обвинуваченого та відсутність заперечень інших учасників судового провадження, з урахуванням положень ст. ст. 325, 326 КПК України, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої.

Крім того, переконавшись у добровільності позиції обвинуваченого та розумінні ним змісту встановлених обставин, за відсутності заперечень учасників судового провадження, з урахуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним подальше дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним, поза розумним сумнівом, вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень за вказаних вище обставин та кваліфікує його дії за:

- ч. 2 ст. 289 КК України, як: незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- ч. 2 ст. 190 КК України, як: заволодіння чужим майном шляхом обману, що завдало значної шкоди потерпілому.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, його вік, те що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає - щире каяття та часткове добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому ОСОБА_6 .

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого - не встановлено.

З урахуванням викладених обставин, та зокрема даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень призначити покарання: за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на певний строк без конфіскації майна, зважаючи на ту обставину, що обвинувачений вперше вчинив корисливий злочин; за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції зазначеної статті та, на підставі ч. 1 ст.70 КК України, остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, зважаючи на пов`язаність злочинів, - у виді позбавлення волі на певний строк.

Крім того, приймаючи до уваги вищевикладене, та зокрема ту обставину, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, факт усунення збитків завданих потерпілій ОСОБА_9 , шляхом повернення викраденого майна, дії обвинуваченого після вчинення злочинів, направлені на добровільне відшкодування збитку завданого іншому потерпілому, зважаючи на позицію прокурора і потерпілого ОСОБА_6 , які вважали, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, суд вважає, що останнього може бути звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, згідно зі ст. 76 КК України.

На підставі ч. 3 ст. 377 КПК України обвинувачений підлягає звільненню з-під варти в залі судового засідання.

При цьому, з урахуванням положень ст. ст. 176-179, 374 КПК України, суд вважає за необхідне до набрання вироком суду законної сили змінити застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме: з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою згідно з ухвалою суду 16.02.2024 до моменту звільнення з-під варти 11.09.2024, підлягає зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавленню волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Накладений у кримінальному провадженні згідно з ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.04.2022 (справа № 522/4004/22, провадження 1-кс/522/2148/22) арештна майно, а саме: автомобіль марки «Hyndai Sonata», д/н НОМЕР_1 сірого кольору з він-кодом № НОМЕР_2 - підлягає скасуванню, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України, зокрема заначений транспортний засіб підлягає поверненню власнику (законному володільцю); цифровий диск з відеозаписами з камери спостереження, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 підлягає збереженню у матеріалах досудового розслідування.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у зв`язку із проведенням судово-транспортної експертизи у сумі 1510 гривень 24 копійки, підлягають стягненню з обвинуваченого, згідно з приписами ст.ст. 118,124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 70, 75-77, 100, 118, 124, 174, 286, 349, 368, 370, 374, 375, 377 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбаченихч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України іпризначити йому покарання за:

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

- за ч. 2 ст. 289 КК України - у виді позбавлення воліна строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити Бать ОСОБА_12 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_7 відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України наступні обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Звільнити Бать ОСОБА_13 з-під варти в залі судового засідання.

Застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, змінити на особисте зобов`язання - до набрання вироком законної сили, зобов`язавши обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду та поклавши обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)не відлучатися з м. Одеса без дозволу суду;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_7 його попереднє ув`язнення у період з 16.02.2024 до 11.09.2024, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Арешт накладений на майно, а саме: автомобіль марки «Hyndai Sonata», д/н НОМЕР_1 сірого кольору з він-кодом № НОМЕР_2 , згідно з ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.04.2022 (справа № 522/4004/22, провадження 1-кс/522/2148/22) скасувати.

Речові докази у справі:

- автомобіль марки «Hyndai Sonata», д/н НОМЕР_1 сірого кольору з він-кодом № НОМЕР_2 повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_9

- цифровий диск з відеозаписами з камери спостереження, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 зберігати в матеріалах досудового розслідування.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи у сумі 1510 гривень 24 копійки (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурорута направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1