Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/135/24
Єдиний унікальний №733/1755/24
Вирок

Іменем України

16 вересня 2024 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня кримінальне провадження № 0000187 від 18 липня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Співакове Талалаївського району Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

в здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2024 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_3 прийшов до свого знайомого ОСОБА_5 за місцем проживання останнього в АДРЕСА_2 , де в ході розмови ОСОБА_5 попрохав ОСОБА_3 придбати в магазині спиртні напої та добровільно передав останньому власну пластикову банківську картку з номером НОМЕР_1 , видану АТ «ОЩАДБАНК» та повідомив пароль від картки.

В подальшому, з метою наживи, усвідомлюючи злочинність свого діяння, з корисливих мотивів, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 прибув до банкомату АТ «ОЩАДБАНК» АТМ 28020, який розташований за адресою: с. Іваниця, вул. Петра Жовторіпенка, 35, Прилуцький район, Чернігівська область та достовірно знаючи пін-код банківської картки, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою протиправного особистого збагачення, здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 5000,00 грн. шляхом їх зняття з банківської картки № НОМЕР_1 , виданої АТ «ОЩАДБАНК», що належить ОСОБА_5 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись у подальшому викраденими грошовими коштами на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 5000 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, надав покази щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, вказуючи на те, що він 14 липня 2024 року близько 18 години 00 хвилин прийшов до свого знайомого ОСОБА_5 , який проживає в АДРЕСА_2 , де в ході розмови ОСОБА_5 попрохав його придбати в магазині спиртні напої і добровільно передав останньому власну пластикову банківську картку з номером НОМЕР_1 , видану АТ «ОЩАДБАНК» та повідомив йому пароль від картки. Після цього він, з метою наживи, усвідомлюючи злочинність свого діяння, з корисливих мотивів, прибув до банкомату АТ «ОЩАДБАНК» АТМ 28020, що розташований за адресою: с. Іваниця, вул. Петра Жовторіпенка, 35, Прилуцький район, Чернігівська область та знаючи пін-код банківської картки, здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 5000,00 грн. шляхом їх зняття з банківської картки № НОМЕР_1 , виданої АТ «ОЩАДБАНК», яка належить ОСОБА_5 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись у подальшому викраденими грошовими коштами на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 5000 гривень 00 копійок, яка ним не відшкодована. В скоєному щиро розкаюється.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, але надав заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі.

Згідно ст. 349 ч. 3 КПК України суд вважає визнати недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та проти цього не заперечують учасники судового процесу. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст даних обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Таким чином суд, заслухавши покази обвинуваченого та вивчивши його характеризуючі дані, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 в судовому засіданні доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Переходячи до вибрання міри покарання, суд враховує суспільну небезпеку здійсненого кримінального правопорушення, його характер та ступінь. Особа обвинуваченого ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо.

До пом`якшуючих вину обставин обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих вину обставин обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також враховуючи те, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся в здійсненні кримінального правопорушення, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, суд вважає вибрати йому міру покарання в межах санкції частини 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, так як суд вважає, що його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та така міра покарання буде необхідною та достатньою для попередження вчинення нових правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 367 371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛ И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити засудженого від відбуття покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не здійснить нового кримінального правопорушення та відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки:

1.1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

1.2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання залишити без змін.

Речові докази: флеш носій марки «MiBrand» об`ємом 16GB, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження № 0000187 від 18 липня 2024 року.

Вирок може бути оскаржений в Чернігівський апеляційний суд через Ічнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання такої апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку, а учасникам, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1