Провадження №1-кс/523/2809/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2024 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 діючого в інтересах АТ «Укртранснафта», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали скарги на постанову начальнпика СД Хаджибеївського відділення поліції Суворовського відділу в м.Одесі ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000597 в порядку ст.303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла скарга представника скаржника ОСОБА_6 діючого в інтересах АТ «Укртранснафта» на постанову слідчого СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000597 від 27.05.2020 року.

Згідно вказаної скарги, в провадженні СВ ВП №3 ОРУП ГУНП №1 в Одеській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000597 від 27.05.2020 року. 29.10.2020 року слідчого СД Хаджибеївського відділення поліції Суворовського відділу в м.Одесі ОСОБА_5 винесла постанову про закриття кримінального провадження. Скаржник вказує, що оскаржувана постанова є передчасною. В мотивувальній частині слідчий вказує, що потерпілий не надав документів що можуть свідчити про факт умисного пошкодження ліній зв`язку, що фактично унеможливлює встановлення майнової шкоди, у зв`язку з чим, відсутній склад кримінального правопорушення за ст. 360 ч.1 КК України, Однак представник скаржника зазначив, що крім того, що ст. 360 ч.1 не передбачає конкретної майнової шкоди, всупереч діючому законодавству, обов`язок доказування не може перекладатись зі органів досудового слідства на потерпілого. При проведенні досудового слідства, слідчий не провів всі необхідні слідчі дії, в результаті чого передчасно виніс рішення про закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 ч.1 п.2 КПК України.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_7 зазначив, що вказана постанова не відповідає чинному законодавству, жодних слідчих дій проведено не було, потерпіла сторона не повинна доводити вину, так як це обов`язок слідчого, тому обґрунтування слідчим постанови, що потерпілий не надав документи, не може бути підставою для закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим, представник потерпілого вважав винесену постанову передчасною та такою що підлягає скасуванню.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, мотивуючи дану позицію тим, що відповідно до ст. 49 КК України строки давності по даному кримінальному провадженні закінчились, тому на думку прокурора не має доцільності в скасуванні даної постанови.

Вивчивши матеріали скарги, вислухавши думку учасників, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин поданої скарги та кримінального провадження, вважає необхідним задовольнити скаргу, виходячи з наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши подану скаргу з долученими до неї додатками суд встановив, що на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 15.04.2024 року, відомості про скоєне кримінальне правопорушення відомості за заявою ОСОБА_8 були внесені до ЄРДР за фактом умисного пошкодження майна. Постановою слідчого відділу поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 30.05.2024 року, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000667 від 03.05.2024 року закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Предметом оскарження є постанова про закриття кримінального провадження від 29.10.2020 року кримінального провадження №0000597 від 27.05.2020 року.

Як вбачається із вказаної постанови, слідчий прийшов до висновку про необхідність закриття вказаного кримінального провадження обґрунтувавши свою позицію тим, що в ході проведення досудового розслідування не здобуто достатніх доказів вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 360 КК України, однак жодного обґрунтування своєї позиції та вказівки що саме було встановлено слідчим не зазначено, в наслідок чого слідчий закрив провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. При дослідженні скарги, слідчий суддя приходить до висновку що постанова є не обґрунтованою, досудове слідство проведено не повністю.

Положеннями ч. 1 ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав. свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При проведенні досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатніх, на їх переконання, для прийняття вмотивованого рішення.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Відповідно до ст.ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої постанови. Зокрема, якщо слідчим, дізнавачем, прокурором закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 1 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно п.5 ч.5 ст. 214 КПК України до ЄРДР вноситься, крім іншого, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз даної правової норми вказує на те, що кримінальний процесуальний закон відокремлює виключні повноваження дізнавача, слідчого та прокурора щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Після внесення відомостей до ЄРДР слідчий в процесі розслідування провадження може дійти висновку про необхідність зміни правової кваліфікації та прийняти рішення про додаткову кваліфікацію дій осіб за статтею КК України. Дані повноваження прокурора, дізнавача чи слідчого є виключними, а тому всі вищеназвані суб`єкти в силу наданих повноважень несуть юридичну відповідальність. Таким чином, питання щодо кваліфікації дій при внесенні відомостей до ЄРДР не може бути предметом судового контролю.

Слідчий суддя не є стороною обвинувачення й не може давати вказівки або зобов`язати слідчого вчинити процесуальну дію, в тому числі і у вигляді зміни кваліфікації кримінального правопорушення. При вирішенні даного питання слідчий є цілком самостійними, що узгоджується з положеннями ч.5 ст. 40 КПК України, за виключенням отримання доручень та вказівок прокурора, а також вказівок керівника органу досудового розслідування, що передбачено п.3 ч.2 ст. 39 та ч.4 ст. 40 КПК України.

Однак, із матеріалів скарги слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування не вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування. Висновки, які містяться в оскаржуваній постанові, щодо обставин, які повинні бути встановлені слідчим, та завчасність висновку про відсутність складу кримінального правопорушення є не обґрунтованими.

Таким чином, дослідивши матеріали скарги, приймаючи до уваги те, що начальнпик СД Хаджибеївського відділення поліції Суворовського відділу в м.Одесі ОСОБА_5 неповно досліджені обставини кримінального провадження, проведені не всі можливі слідчі дії у вищевказаному кримінальному провадженні, що є порушенням вимог ст. 9 ч.2 КПК України, та свідчить про неповноту досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя вважає постанову слідчого про закриття кримінального провадження незаконною невмотивовано та не обґрунтованою, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника скаржника ОСОБА_4 діючого в інтересах АТ «Укртранснафта» на постанову начальника СД Хаджибеївського відділення поліції Суворовського відділу в м.Одесі ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову начальника СД Хаджибеївського відділення поліції Суворовського відділу в м.Одесі ОСОБА_5 від 29.10.2020 року про закриття кримінального провадження №0000597 від 27.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 360 ч.1 КК України скасувати.

Копію ухвали направити до відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1