Провадження № 1-кп/470/75/24
Справа № 470/550/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Березнегуватського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 травня 2024 року за № 0000267 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Широке Широківського району Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з професійно технічною освітою, розлученої, утриманців не маючої, не працюючої, в силу ст.89 КК України раніше не судимої, не маючої зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09 травня 2024 року, у вечірній час доби, більш точного часу органами досудового розслідування встановлено не було, обвинувачена ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання, у будинку потерпілого ОСОБА_3 , розташованому за адресою АДРЕСА_2 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, зайшла до кімнати, де спав ОСОБА_3 та умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрала належний йому мобільний телефон марки «Verizon Е6810» ІМЕІ: НОМЕР_1 , чорного кольору, вартістю 2259 грн. 60 коп., що знаходився на стільці біля ліжка. Після цього, обвинувачена ОСОБА_4 з барсетки (чоловічої сумки) ОСОБА_3 викрала належну йому банківську платіжну картку видану АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , яка є офіційним документом, а саме електронним платіжним документом, засобом доступу до банківських рахунків, та поклала до кишені одягу, з метою подальшого використання з корисливою метою, а саме для зняття грошових коштів з платіжної картки потерпілого.

Вранці 10 травня 2024 року, обвинувачена ОСОБА_6 , утримуючи при собі мобільний телефон та платіжну банківську картку ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілого, прийшла до смт Березнегувате Миколаївської області.

Перебуваючи в смт Березнегувате Баштанського району Миколаївської області, з метою реалізації злочинного наміру, обвинувачена ОСОБА_4 придбавала товари в різних торгівельних закладах селища, розраховуючись за придбані товари банківською платіжною карткою № НОМЕР_2 виданою АТ «Ощадбанк» ОСОБА_3 . А саме: о 08 год. 10 хв. та о 08 год. 12 хв. в магазині «Стекляшка» на суми 85 грн. і 58 грн.; о 08 год. 37 хв. в магазині «Центральний» на суми 99,5 грн. і 16,5 грн.; в магазині «Стекляшка» о 09 год. 26 хв. на суми 244 грн. і 25 грн., о 09 год. 27 хв. на суму 9 грн., о 09 год. 38 хв. на суму 325 грн., о 09 год. 39 хв. на суму 105 грн.; в аптеці № 2 о 09 год. 46 хв. на суму 296 грн. і о 09 год. 47 хв. на суму 296 грн.; в магазині «Родина» о 09 год. 56 хв. на суму 300 грн. і 450 грн., та о 10 год. 03 хв. на суму 400 грн.; в магазині «Стекляшка» о 10 год. 07 хв. на суму 94 грн., та о 10 год. 11 хв. на сумі 484 грн.; в магазині «Родина» о 10 год. 30 хв. на загальну суму 800 грн.; в аптеці № 2 о 10 год. 55 хв. на суму 296 грн.; в магазині «Стекляшка» о 10 год. 55 хв. на суму 442 грн. та об 11 год. 01 хв. на суму 478 грн. Вказаними діями обвинувачена ОСОБА_6 умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрала з банківської картки потерпілого ОСОБА_3 грошові кошти на загальну суму 5303 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась. Суду показала, що з 07 квітня 2024 року тимчасово, з дозволу потерпілого, проживала у належному йому будинку за адресою АДРЕСА_2 та допомагала по господарству. 09 травня 2024 року вони з ОСОБА_3 були у знайомих. Коли повернулися, потерпілий ліг спати, а вона пішла в кухню, де випила пляшку спиртного. Після чого, через особисті образи, вирішила викрасти його мобільний телефон. Зайшовши до кімнати спальні вона взяла зі стільця мобільний телефон ОСОБА_3 . Після чого, дістала з шафи барсетку з якої забрала його банківську картку. Вранці пішла до смт Березнегувате Миколаївської області, де зустріла знайомих, з якими ходила до магазинів та аптеки, де купувала для них спиртні напої, їжу і цигарки розраховуючись банківською карткою ОСОБА_3 . Витрати робила невеликими сумами, які можливо було здійснювати без застосування пін коду картки, якого вона не знала, оскільки потерпілий не дозволяв їй користуватись його банківською карткою. Мобільний телефон ОСОБА_3 віддала знайомому, у якого його потім вилучила поліція. Загалом витратила з картки потерпілого більше 5000 грн., витрачені кошти не повернула, оскільки не працює та не має доходу.

Крім показань обвинуваченої ОСОБА_4 її вина у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, підтверджується іншими доказами дослідженими під час судового розгляду.

Показаннями потерпілого ОСОБА_3 який під час судового розгляду пояснив, що обвинувачена проживала у нього близько місяця, допомагаючи по господарству. Прокинувшись вранці 10 травня 2024 року виявив, що ОСОБА_4 немає вдома, та зникла з барсетки його банківська картка для виплат і мобільний телефон, який він залишив на стільці біля ліжка. Знайомий відвіз його до смт Березнегувате, де він знайшов обвинувачену біля банкомату "Ощадбанку". Вона одразу віддала йому картку, перевіривши баланс якої виявив, що зникло 5300 грн., тому звернувся до поліції. Ввечері того дня, поліцейські повернули йому мобільний телефон, який вилучили у знайомого ОСОБА_4 , але витрачені кошти вона йому не відшкодувала.

Даними рапорту старшого інспектора чергового відділення поліції № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 10 травня 2024 року, за яким того дня о 14 год. 59 хв. на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_3 , про те, що протягом дня з його будинку було викрадено банківську карту Ощадбанку та мобільний телефон Верізон, чорного кольору. Картку він забрав у квартирантки ОСОБА_4 та очікує наряду поліції( а.п.68).

Заявою потерпілого ОСОБА_3 начальнику ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП Миколаївській області від 10 травня 2024 року, у якій він просив притягнути до кримінальної відповідальності знайому ОСОБА_4 , яка з 09 на 10 травня 2024 року таємно викрала з будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , належний йому мобільний телефон марки «VerizonE6810», банківську картку № НОМЕР_3 та грошові кошти з картки в розмірі 5303 грн. ( а.п. 69).

Того ж дня слідчим СВ відділення поліції № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області було оглянуто житловий будинок потерпілого ОСОБА_3 , розташований по АДРЕСА_2 ( а.п.75-78).

Заявою ОСОБА_8 слідчому СВ ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, за якою він добровільно видав мобільний телефон, чорного кольору марки «Верістон», який знаходився в його будинку, за адресою АДРЕСА_3 , зазначивши що телефон до будинку принесла знайома ОСОБА_4 ( а.п.79).

Даними протоколу огляду предмету від 10 травня 2024 року, згідно якого слідчим СВ ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області було оглянуто мобільний телефон чорного кольору, марки «Verizon», виданий ОСОБА_8 , з зазначенням опису його технічних характеристик та зовнішніх ознак, телефон перебував у справному стані, ІМЕІ: НОМЕР_1 , присутній під час огляду потерпілий ОСОБА_3 вказав, що саме цей телефону було викрадено з його домоволодіння ( а.п.80-82).

Даними протоколу огляду речей від 10 травня 2024 року згідно якого слідчим ОСОБА_9 було оглянуто два відеозаписи, видані ОСОБА_10 , що містяться на оптичному диску DVD- RVerbatim 4,7gb, з ідентифікаційними ознаками 1) 2024-06-19 в 12.45.54 _3011b1e6.mp4; 2)2024-06-19 в 12.46.28 _8817f8b9.mp4, на яких відображено, що 10 травня 2024 року у період часу з 08 год. 47 хв. по 08 год. 51 хв. в магазині «Центральний», розташованому за адресою Соборно Миколаївська площа, 2 а смт Березнегувате Баштанського району Миколаївської області перебувала ОСОБА_4 , яка розраховувалась за придбані товари пластиковою карткою жовтого кольору ( а.п.87-89).

Висновком експерта судової товарознавчої експертизи №1770 від 15 травня 2024 року, відповідно до якого розмір матеріальної шкоди, завданий потерпілому ОСОБА_3 викраденням мобільного телефону марки «Verizon», станом на 10 травня 2024 року складає 2259 грн. 60 коп. ( а.п.101).

Даними виписки по картковому рахунку ОСОБА_3 , з якої убачається здійснення у період з 08 го. 10 хв. по 11 год. 01 хв. 10 травня 2024 року, операцій в торгово сервісній мережі в смт Березнегувате Баштанського району Миколаївської області ( а.с.127-130).

Даними протоколу слідчого експерименту за участю обвинуваченої ОСОБА_4 , від 22 червня 2024 року, під час якого вона показала і підтвердила, обставини заволодіння банківською платіжною карткою і мобільним телефоном потерпілого, та обставини викрадення грошових коштів з банківської картки ОСОБА_3 ( а.п.143-144).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, що набув чинності 09.08.2024 року, змінено максимальний розмір дрібного викрадення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, з набранням чинності вказаним Законом змінено диференціюючий критерій розмежування адміністративного проступку та кримінального правопорушення: викрадення майна крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати на суму до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на даний час утворює склад адміністративного, а не кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що за епізодом від 09 травня 2024 року щодо викрадення мобільного телефону «VerizonE6810», за яким дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст.185 КК Україна, обвинувачена заподіяла потерпілому матеріальну шкоду на суму 2259 грн. 60 коп. Тобто, вартість викраденого майна є меншою ніж 2 НМ, що застосовувався у 2024 році, і це діяння відповідно не підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

За приписами п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абз.5 ч.7 ст.284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Обвинувачена ОСОБА_4 надала згоду на закриття кримінального провадження за ч.4 ст.185 КК України з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України - у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Наслідки закриття провадження з даних підстав їй роз`яснені та зрозумілі.

З огляду на викладене вище, встановивши, що на час здійснення судового провадження втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_4 діяння за епізодом від 09 травня 2024 року, суд доходить висновку про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України - у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Оскільки суд дійшов висновку про закриття кримінального провадження за епізодом від 09 травня 2024 року, за яким дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, така кваліфікуюча ознака складу злочину як «повторність» підлягає виключенню з обвинувачення.

Таким чином, суд доходить висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень є доведеною та кваліфікує її дії за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_4 судом встановлено, що вона за місцем тимчасового проживання в АДРЕСА_1 характеризується негативно, як особа яка не має постійного місця роботи та зловживає алкогольними напоями, під впливом яких схильна до вчинення крадіжок, протягом року до адміністративної відповідальності не притягалась, на профілактичному обліку в СПД № 1 ВП № 2 Баштанського РВП не перебуває, зареєстрованого місця проживання та стійких соціальних зв`язків немає, працює на тимчасових заробітках, на обліках у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, в силу статті 89 КК України вважається раніше не судимою, за досудовою доповіддю складеною начальником Баштанського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області має високі ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та середні ризики небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Обставиною пом`якшуючою покарання обвинуваченій ОСОБА_4 є щире каяття. Обставинами обтяжуючими покарання обвинуваченій є вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння, та щодо особи похилого віку.

Відповідно до ч.ч.1 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання судом повинні враховуватись тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінального проступку та тяжкого злочину, особу обвинуваченої, наявність обставин пом`якшуючих і обтяжуючих покарання, та доходить висновку про призначення обвинуваченій покарання в межах санкції інкримінованих їй статей.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується за висновком органу пробації, наявність як пом`якшуючої так і обтяжуючих вину обставин, думку потерпілого ОСОБА_3 який не наполягав на її суворому покаранні, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченої без реального відбування покарання у виді позбавлення волі та призначення покарання із застосуванням ст.75 КК України, з покладенням обов`язків визначених ст.76 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити покарання,

-за ч.1 ст.357 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч.4 ст.185 КК України у виді 5(п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 200 (двісті) грн.

Речові докази по справі: мобільний телефон «VerizonE6810» залишити потерпілому ОСОБА_3 , як власнику; паперові листки із записами «ІМЕІ: НОМЕР_1 », «мій номер телефону НОМЕР_4 », оптичний диск Verbatim 4,7gb, з відеозаписами1) 2024-06-19 в 12.45.54 _3011b1e6.mp4; 2)2024-06-19 в 12.46.28 _8817f8b9.mp4 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою у той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1