№ провадження 1-в/646/471/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

та засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції подання державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», відносно засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 03.06.2020 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, 03.06.2021 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71, ст. 72 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, засудженого 01.11.2021 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

щодо приведення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.11.2021 року, вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2021 року та вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративне правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Державна установа «Диканівська виправна колонія (№ 12)», звернулась до суду із поданням про вирішення питання щодо приведення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.11.2021 року, вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2021 року та вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2020 рокуу відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року відносно засудженого ОСОБА_5 , в обґрунтування якого зазначила, що ОСОБА_6 раніше судимий: 03.06.2020 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, 03.06.2021 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71, ст. 72 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, засудженого 01.11.2021 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі.Початок строку 02.12.2021 року, кінець строку 24.06.2025 року.

09.08.2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2020 року, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України 06 січня 2017 року та завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 1616 грн. 00 коп., що складає більше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2021 року, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України 28 лютого 2021 року та завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 846 грн. 26 коп., що складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

Згідно із вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.11.2021 року, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України 21 червня 2021 року та завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 1028 грн. 80 коп., що складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

Під час судового засідання представник установи виконання покарань підтримав подання, просив вирішення питання щодо приведення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.11.2021 року, вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2021 року та вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року відносно засудженого ОСОБА_5 .

Прокурор підтримав вимоги подання, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Під час судового засідання засуджений просив задовольнити подання.

Суд, вислухавши прокурора, представника установи виконання покарань, засудженого, дослідивши матеріали подання та перевіривши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Як встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_5 раніше судимий 03.06.2020 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, 03.06.2021 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71, ст. 72 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, засуджений 01.11.2021 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі.

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2020 року встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення 06 січня 2017 року та завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 1616 грн. 00 коп.

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2021 року встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення 28 лютого 2021 року та завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 846 грн. 26 коп.

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.11.2021 року встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення 21 червня 2021 року та завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 1028 грн. 80 коп.

Початок строку відбування покарання 02.12.2021 року. Кінець строку відбування покарання 24.06.2025 року.

Станом на 24 жовтня 2024 року відбута частина строку покарання становить 03 роки 04 місяця, не відбута частина строку складає 08 місяців.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 під. 1 роз. ХХ Перехідних положень ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. 00 коп., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1п. 169.1 ст. 169 роз. IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 ПК України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідно станом на 06.01.2017 року становить 1600 грн. 00 коп., на 28.01.2021 року та 21.06.2021 року становить 2270 грн. 00 коп.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за крадіжку настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення..

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведені норми закону, суд встановив, що застосовуючи зворотну дію закону у часі на момент вчинення ОСОБА_5 злочину, за який він був засуджений, слід дійти висновку, що особа, яка вчинила крадіжку, може бути притягнута до кримінальної відповідальності у разі, якщо сума матеріальної шкоди станом на момент вчинення правопорушення перевищує 1600 грн. 00 коп. за епізодом від 06.01.2021 року та 2270 грн. 00 коп. за епізодами від 28.02.2021 року та 21.06.2021 року. В даному випадку, за епізодами від 28.02.2021 року та 21.06.2021 року, сума є нижчою, що свідчить про відсутність підстав притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.11.2021 року та вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2021 року.

Таким чином, подання ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)» про вирішення питання щодо приведення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.11.2021 року, вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2021 року та вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року відносно засудженого ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд враховує, що вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2020 року, ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2020 року встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення 06 січня 2017 року та завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 1616 грн. 00 коп.

Таким чином, суд вважає необхідним привести вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2020 року до вимог Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст. ст. 4, 5, 74 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити подання Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» щодо приведення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.11.2021 року, вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2021 року та вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу країни про адміністративне правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року відносно засудженого ОСОБА_5 .

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від покарання, призначеного йому вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.11.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України та вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із скасуванням кримінальної протиправності діяння.

Привести вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2020 року до вимог Кримінального кодексу України та вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 1875 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня обмеження волі і вважати призначене покарання відбутим.

Копії ухвали направити до ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)».

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1