Справа № 951/846/24
Провадження №1-кп/951/74/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козова клопотання прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 06.11.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України, на підставі п.3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2024 прокурор Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням, в якому просить закрити кримінальне провадження №0000215 від 06.11.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України, у зв?язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивує тим, що 06.11.2021 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України.

Встановлено, що 05.11.2021 у ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення від інспектора відділу розшуку УПП в Тернопільській області ОСОБА_4 про те, що під час патрулювання автодороги

М-30 «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварино», в с.Дибще Козівської ОТГ Тернопільського району Тернопільської області було зупинено автомобіль «Peugeot 306» н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , у якого під час огляду автомобіля виявлено, що основний номер шасі «VF37ELFYE32812040» має нерівномірне нанесення, що може свідчити про ймовірне нанесення номеру кустарним способом.

За результатами здійснення досудового розслідування проведено низку слідчих (розшукових) дій та оперативно-розшукових заходів, однак не встановлено особу, яка вчинила вищевказане кримінальне правопорушення, підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення будь-якій особі не повідомлялась.

Оскільки кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінального проступку, і воно виявлене 05.11.2021, з урахуванням положень ст. 49 КК України прокурор просить закрити вказане кримінальне провадження, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв?язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила клопотання задовольнити та закрити кримінальне провадження. ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, його неявка не перешкоджає розгляду вищезгаданого клопотання.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000215 від 06.11.2021, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000215 від 06.11.2021, за попередньою правовою кваліфікацією - ст.290 КК України. Органами досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні проведено низку слідчих (розшукових) дій та оперативно-розшукових заходів, проте особу чи осіб, причетних до його вчинення, не встановлено, жодній особі не повідомлено про підозру.

Відповідно до п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п.3-1 ч.1 цієї статті, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров?я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з ч. 4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов?язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минули, зокрема, три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що особу, яка вчинила кримінальний проступок, за даним кримінальним провадженням №0000215 від 06.11.2021 не встановлено, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, внаслідок чого вказане кримінальне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. Відтак, арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 09.11.2021 в межах кримінального провадження №0000215 від 06.11.2021, підлягає скасуванню.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ч.9 та ч.10 ст.100 КПК України. При цьому суд враховує імперативні норми, що містяться у вказаній статті, а саме, що під час вирішення питання щодо спеціальної конфіскації насамперед має бути вирішене питання про повернення грошей, цінностей та іншого майна власнику (законному володільцю) та/або про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) грошей, цінностей та іншого майна знав про їх незаконне походження та/або використання. Під час розгляду клопотання суду таких відомостей не надано. Отже визнані як речові докази постановою дізнавача від 06.11.2021 транспортний засіб марки «Peugeot», моделі «306», н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Peugeot», моделі «306», н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_6 , а також визнані як речові докази постановою дізнавача від 06.11.2021 ключі від автомобіля «Peugeot», моделі «306», н.з. НОМЕР_1 , слід повернути за належністю володільцю ОСОБА_5 . Наведене узгоджується також із вимогами норми, закріпленої у реченні 3 частини 4 статті 96-2 КК України. Крім того, ухвалюючи рішення щодо долі речових доказів автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, суд керується таким. Суд, як було зазначено вище, вирішуючи питання про скасування арешту майна, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні автомобіля марки «Peugeot», моделі «306», н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_6 , з урахуванням думки інших учасників процесу, зазначав, що в подальшому його арешті процесуальна потреба відпала. Разом з тим, суд звертає увагу, що метою накладення арешту на дане майно відповідно до ухвали слідчого судді Бережанського районного суду від 09.11.2021 у справі №1-кс/593/385/2021 було саме збереження речових доказів, а не забезпечення конфіскації майна як виду покарання, та, як було зазначено стороною обвинувачення у клопотанні при накладенні арешту, дане майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використане як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідало критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, у зв?язку з чим слідчий суддя, постановлюючи вказану ухвалу 09.11.2021, дійшов висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на вказане майно. Станом на момент постановлення цієї ухвали, як випливає із поданого прокурором клопотання, мета накладення арешту припинила існувати, оскільки проведено необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії із згаданими речовими доказами, та після завершення досудового розслідування з дотриманням вимог щодо його повноти стороною обвинувачення прийнято рішення звернутися до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження. Відтак легітимна мета перебування вказаного майна не у володінні особи, у якої це майно було вилучено у процесуальному порядку, перестала існувати.

Судові витрати відповідно до наданих довідок додатків до висновків криміналістичних експертиз становлять 2059 грн 44 коп. та 1372 грн 96 коп, а загалом 3432 грн 40 коп. Відповідно до ст.124 КПК України ці судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Резюмуючи наведене, керуючись ст.100, 174, 284, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 26.11.2024 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000215 від 06.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, закрити на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 09.11.2021 у справі №1-кс/593/385/2021 в межах кримінального провадження №0000215 від 06.11.2021, а саме арешт на транспортний засіб марки «Peugeot», моделі «306», н.з. НОМЕР_1 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Peugeot», моделі «306», н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_6 , скасувати повністю.

Речові докази: транспортний засіб марки «Peugeot», моделі «306», н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Peugeot», моделі «306», н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_6 , ключі від автомобіля «Peugeot», моделі «306», н.з. НОМЕР_1 - повернути за належністю володільцю ОСОБА_5 .

Судові витрати за проведені експертизи в сумі 3432 грн 40 коп., згідно зі ст.124 КПК України, віднести на рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1